1«3 



derföre detta sköna land förvandlas äfven till ett rikt af det 

 folk, som tillegnat sig hela Kulturens stora arf. Naturen har 

 efter en bestämd lag nedlagt de vigtigaste näringsmedlen just 

 hos de växter, som äro de mest passande för hvarje klimat. 

 Sä lemna de fullkomligare trädens frukter de rik^aste närings- 

 medlen i den heta zonen; i den varmare tempererade äro dessa 

 företrädesvis nedlagda i örternas rötter, i de kallare åter huf- 

 vudsakligen i gräsens frön (sädesslagen), på Nya Zeland i Brä- 

 kenarters rötter och i arktiska zonen, vid organiska skapel- 

 sens yttersta gränser, lemna sjelfva mossan (Islands! af ven, 

 Renlafven) och hafstången [Laminaria m. fl.) de vigtigaste 

 inhemska näringsmedel *). 



Vi skola i det följande fästa oss vid några bland de äldsfa 

 kända monumenter, som växtverlden sjelf erbjuder. Flere 

 af dessa äro i strängaste mening verkliga minnesvårdar, in- 

 förlifvade med historiska händelser, och trädens ärsringar lem- 

 na i detta fall den mest tillförlitliga kronologi, som icke ge- 

 nom afskrifters vårdslöshet kan förfalskas. Det har nemligen 

 från äldsta tider varit etf bruk, att genom planterande af träd 

 förvara minnet af både glada och sorgliga händelser, eller ock 

 sammanbinda dessas skådeplats med utmärkta naturalster, 

 som derigenom blifvit med historien införlifvade. Vanligen 



•) Vida högre i själsförmögenheter stä de öfiiga folken pS Söder- 

 hafvets öar-, men dessa ega utom Brödirädci mänga andra, tro- 

 ligen införda, iiäringsvaxter. Deras kringsj)ridda läge har likväl 

 hindrat uppkomsten sa väl af egendomlig kultur som ordnadt 

 samhälle. 



