184 



valde man till dylika lefvande minnesvårdar träd med lång- 

 sam tillväxt och i följd deraf större varaktighet. Endast un- 

 der Franska revolutionen, som med förkärlek hyllade det 

 brådstörtande, valde man af en instinktlik aning, fast egent- 

 ligen för namnlikheten = Peuple, den hastigast tillväxande, 

 men mest förgängliga: Popeln *), till folkfrihetens symbol; dock, 

 der trädet slagit djupare rötter, skjuter det jemt nya rot- 

 skott. Schweizarne åter, som ännu i dag uppvisa det träd **), 

 under h vilket deras förfäder första gången 1424 svuro sitt 

 lands frihet, valde Linden, — och till minne af hennes insegel, 

 segern vid Murten 1476, planterades s. å. en Lind vid Frey- 

 berg i Schweiz (uppgiften eger full historisk visshet), hvilken 

 ännu qvarstår, men icke mer så kraftig och stark som for- 

 dom. Men nämda Lind är dock ett barn emot många andra 

 bekanta Lindar, bland hvilka en just i grannskapet af nämda 

 Freyberg, vid byn Villars en Moing, på ett eget sätt sluter 



*) Onekligen är han genom sina städse rörliga löf en träffande bild 

 af folklynnet. * 



*) Sä väl de äldsta urkunder som inskriften på en tafla, befintlig 

 i ett kapell under detta träd, till förvarande af nämda händelses 

 skådeplats, uppgifver, att de första "Eidgenossen" sammanträdde 

 under en Lind; men trädet är dock ingen Lind, utan en Berg- 

 lönn (^cer Pseiidoplatanus)^ som till det yttre endast liknar en 

 Lind. Det Botaniska bestämmandet rättar här en bestämd histo- 

 risk uppgift eller ock, som i Daniels tid, sätter vittnenas trovär- 

 dighet i tvifvel. Emedlertid har J. G. Ebel, i BibL Univ. 1831, 

 med en mängd bevis styrkt trovärdigheten af uppgiften, alt det 

 var under nämnda ännu grönskande Berglönn Schweiziska fri- 

 heten först gruddc. 



