193 



emellan hvilka de ock efter de fiesta författares åsigt cga 

 sin plats i systemet. Före och efter blomningen sänka de 

 sig under vattnet; oftast dyka de äfven ned, sammandragna, 

 i mulen väderlek eller om nätterna, för att åter utslå i mor- 

 gonsolen. Frukten, som synes hos de flesta vara enkel ocl» 

 inuti är slemmig, består af flera småfrukter, inneslutna i ett 

 gemensamt fäste, hvilket har utseende af en Vallmokapsel; 

 hos de mer utbildade äro likväl småfrukterna fria. Fröen 

 äro stora, inuti merändels mjölaktiga. 



Alla Nympheaceer växa i sött vatten, och i likhet med 

 de flesta vattenväxter finnas de, till yttre utseendet föga för- 

 ändrade, i alla zoner och i de flesta länder pä jorden. De 

 äro likväl mer sällsynta i södra hemisferen, der större in- 

 sjöar saknas; frän denna känner man endast få arter från 

 Cap, Madagascar och Peru. I större och varmare vatten fin- 

 nas äfven de största och praktfullaste arterna, bland hvilka 

 den under sednare åren i tropiska Amerika upptäckta Victo- 

 ria Regia obestridligen är vattnens drottning, på hvilkas spe- 

 gel hon uppdyker med sin rosenfärgade krona, omgifven af 

 grönskande sköldar. Gamla verldens största floder, Ganges 

 och Nilen, hafva från äldsta tider varit berömda för sina skö- 

 na vattenliljor; äfven vid Wolgas mynning finnes den prakt- 

 fulla Nelumbium. 1 hvarje folkslags myther och sagokrans 

 hafva de blifvit inflätade och helgade åt vatten-gudomligheter, 

 såväl i nya verlden, som i den gamla, frän kusterna af Ma- 

 labar till Ishafvet. Utom bestämda uppgifter har man redan 



Fries, Dot. Uifl., I. ' 13 



