203 



ISglarulet under flodtiden; om hennes odling talas icke. Hon 

 ansågs således som en fullkomligen inhemsk växt. 



DioscoRiDES afhandlar ci^lyvniiog xvafiog^i (Nelumbium 

 speciosum) uti Lib. II. cap. 97 och hoxog alyvmiog (Nym- 

 phsea Lotus) Lib. IV. cap. 109. Bådas naturalhistoria *) är 

 ofullkomligare än hos Theophrastus (efter uppgiften om den 

 förras växtställe: Cilicien, att dömma synes hon vara lånad af 

 den sednare); men deras användande är mer utfördt och full- 

 komligt öfverensstämmande med nu varande bruket i Egypten. 



Hos Strabo Lib. XY. (ed. Bas. 1549 p. 661) finna vi 

 liksom i förbigående anförd en notis, som icke är utan vigt. 

 Han anför nemligen, att, då Alexander under sitt tåg fann i 

 Acesis xvaf-isg aiyvming (Nelumbium speciosum), så trodde 

 han sig funnit Nilens ursprung. Deraf följer, att Nelumbium 

 måst vara en i hela det mellanliggande gebitet okänd växt. 

 Vidare namnes i Lib. XVH Cibotii tillverkning af frukterna 

 af Nelumbium. 



Diodorus Siculus (ed. Rhodom. Lib. L p. 9, 30) upp- 

 skattar xvafxog och hozog såsom födoämne betraktade syn- 

 nerligen högt. De få till och med tjena som ett bevis för 

 Egyptiska påståendet, att Egypten skulle vara menniskosläg- 



•) Af Dioscorides lära vi, att de gamles Cibotium eller Ciborium e- 

 gentligen var frukten af Nelumbium speciosum (hvarföre ock Ga- 

 lenus de alim. 2 sätter Cibotium som födoämne tillsammans med 

 Colocasia). Af dessa bereddes ock smärre dryckeskärl, som li- 

 kaledes kallades Cibotia. För dessas förfärdigande voro ordent- 

 liga fabriker i Alexandria. Jemf, Scrabo Lib. Xril, som äfven 

 intygar deras härstammande från \elumhium. 



