807 



niskt undersökt, så var allt tvifvel om identiteten med den 

 forn-Egyptiska *) häfven, ty så väl Egyptiska teckningarne 

 som Grekernas beskrifningar äro omisskänneliga. 



Föga lyckligare var man i utredandet af den hvita Lo- 

 tusblomman (den blå förblef okänd till sista decennierna). 

 C. Bauhin nämner henne icke ens i sin Pinax, J. Bauhi- 

 nus afskrifver de gamle, likväl med sina vanliga, nästan all- 

 tid obehöriga, utfall emot sina föregångare, hvilka skiljt henne 

 som art från den vanliga Nymphcea alba. Alpinus, som 

 för sin tid väl upplyst Egyptens vegetation, hade redan då 

 beskrifvit henne och väckt uppmärksamheten på hennes både 

 skillnad frän och likhet med N. alba **). 



Inhemska Folksägner, jemförda med Grekernas. 



Det är tillräckligen bekant, att äfven i Svenska folksa- 

 gan, till en del ännu i folktron, Necken har sin boning bland 

 Neckrosorna och, uppstigande på deras blad, ännu stundom i 

 månskensnatten med sitt strängaspel tjusar åhöraren. Men 

 denna inhemska sagas öfverensstämmelse med fornålderns står 

 icke ensam; otaliga dylika naturmyther hafva lefvat, ja! fort- 

 lefva ännu i aflägsna landsorter, eller, som en gumma sade: 



•) Morison i sin Hist. plaut. lemnade först fullständig beskrifuing 

 öfver den samma. 



*) Fullständigt skall Delile i sin Flora .flgyptiaca, pag. -109—169, 

 utreda de i Egypten växande arters historia-, vi beklaga, att vi 

 endast af recensioner känna detta arbete, som säkert skulle be- 

 sparat oss mycket besvär. 



