210 



JSechen, som visar sig dels som en karl (flodkarlen), 

 dels som en häst (bäckahästen), — Tomten^ en hten gubbe 

 i grå kläder och röd mössa, boende uti ihåliga träd vid husen 

 och i lador, — och Skogsmifvan (skogsfrun, Cyboie?) föra 

 ett anachorethf, men äro verkhga personUghetcr. Den sed- 

 nare är en på framsidan skön jungfru, men baktill ihålig; 

 hon söker förleda älskaren till otrohet mot sin käresta; men, 

 omfamnar han henne, så blir hon blott tallris. Analog fabel 

 hos Grekerna i Longin. pastor. 2. p. 57. 



I enskilda naturalster är likheten dock mer märkbar: 



Eken är Godfars träd («Jovis fulminantis«), hvarförehan 

 alltid slår trollen, om de derunder söka sin tillflykt; men vm- 

 der TJoken har han ej magt med dem. (Härför ligger till 

 grund en först i sednare åren gjord observation, att åskan 

 slår pToportionaliter 20 gg. ned i Ek, emot 1 g. i Bok.) 



Mannablod (Sambucus Ebulus) vid Kalmar har uppväxt 

 af de slagna hjeltarnes blod. Så ock uppstod en Ört af den 

 Telamoniske Ajacis blod. Se Athenceus. 



Hålabäcker (Chrysanthemum segetum) uppkom deraf, 

 alt folket i Hålabäck, en by i Harplinge Pastorat i Halland, 

 plundrade ett strandadt fartyg, lastadt med säd; då denna såd- 

 des, förvandlades hon till nämda Hallands landsplåga. Denna 

 är af sednare ursprung; men som barn hörde jag flera, som 

 slöto sig till de gamles metamorfoser, bland hvilka den om 

 Styfmorsviolen sluter sig till Greken Nikanders om lova. 



Sagan om Getappeln («Trädct, vid hvilket fan flådde Ge- 

 tens Linn. fl. Suec) är analog med Marsyte. 



