S16 



satser, f. e. prioritetens bevarande, drifvas ofta till karrika- 

 tur. Ju mindre sjelfständig iakttagelse i sak, desto mer lef- 

 ver man i namn. Genom idkelig namnförvexling kan bland 

 Lichenerna, som utgjort «the Girgiseners landsändrar« inom 

 växtriket, lika litet någon fastställd nomenklatur uppstå, som 

 ordnadt samhällsskick inom Frankrike, förr än det lyckas nå- 

 gon att upphäfva sig till sjelf herrskare, såsom Linné pä sin tid, 

 och att dermed kasta all hyperkritik öfver bord. Men på god- 

 tycke kan icke någon varaktig reform grunda sig; denna måste 

 återvända till naturen och de verkliga källornas studium. Vi 

 hafva egnat detta ämne ett moget betänkande och skola i 

 korthet framställa resultaterna deraf, ehuru vi ej vänta oss 

 stor uppmärksamhet deråt, just af dem, som endast lefva i 

 namn och framställningens form, helst vi uti allt, som rör växt- 

 namnens historia, icke kunna åberopa någon auktoritet, utan 

 endast ett samvetsgrannt studium af källorna. Vi känna lik- 

 väl den nyare Filologiska litteraturen alltför otillräckligt, för 

 att uppgifva våra åsigter för nya; men för oss äro de åtmin- 

 stone våra egna; och hafva vi derföre trott oss böra fram- 

 ställa dem i denna form, — i fall de skulle vara bekanta, 

 som ett ojäfvigt vittne för sakens riktighet, — i fall de äro 



(f. e. noten till Carex vulgaris)^ hvilkas fullkomligt säkra, be- 

 stämda och omisskänneliga äldre synonymer kallas ett menda- 

 cium, hvilket återfaller på författaren sjclf. Också öfverflödar 

 hans egen afhandling af mendacia, bland hvilka må nämnas Carex 

 arctica Demb., efter en mdngd egenhändigt tecknade namn af 

 uppfinnaren sjelf, Carex Icevirosiris och en mängd andra (den 

 beskrefs först 18i5 under namn af C. rhycopbysa). 



