254 



i denna dag, såsom Humulus, Trollius. Och detta tro vi 

 icke kunna ogillas, då Romarne handlade just på samma sätt. 

 Men i denna periods namn är icke detta, utan sjelfva sym- 

 bolen det väsendtliga, hvilken med olika ord uttryckes; nam- 

 nen äro ännu i ett embryoniskt tillstånd och uttryckas der- 

 före genom föränderliga epitheter. Sä f. e. tillegnas Ghri- 

 stus och Jungfru Maria Orchiderna, i medeltiden vanligen 

 kallade Palma Christi, i flera provincer hos oss än i dag Her- 

 rans händer. Om dem finnas en mängd legender, hvilka olika 

 utbildats i olika provincer, ehuru man tydligen igenkänner 

 den ursprungliga enheten. Ofta hafva lokala förhållanden syn- 

 nerligen bidragit till deras utbildande. Så är det en gammal 

 symbolisk uppfattning, att Malörten (Artemisia Absinthium) 

 betecknar ånger; men, som dess närmaste slägting, Gråbo 

 (Gråböna, A, vulgaris), hvilken icke är märkbart bitter, i 

 Småland är det svåraste åker-ogräs, endast genom största an- 

 strängning utrotligt, så har denna der tagits till symbol för 

 synden, hvilket förklarar ett i denna landsorts ascetiska folk- 

 läsning vanligt, eljest obegripligt, uttryck: «Gråbönan är en 

 ond ört« o. s. v. 



Nyare Botanikens fäders och restauratörers bemödande 

 i afseende pä nomenklaturen gick hufvudsakligen derpå ut, 

 att, jemte återfinnandet af de gamlas växter, återställa de 

 förlorade klassiska namnen; men, i saknad af dessa, tilleg- 

 nade sig äfven de benämningar ur folkets mun, som öfver- 

 sattes på Latin och Grekiska. De äro således endast medel- 

 barligen härflutna ur samma källa med de äldre; på det for- 



