26 1 



och Sprengcis mest linguistiska rättelser har man äfven 

 lydt för pedanteri. Utom Linné, hafva äfven Link och Spren- 

 gel för dem glfvit goda rcglor, så att vi deröfver ej längre 

 skola uppohälla oss *). Retzii Observ. in Linn. Crit. Bot. in- 

 nehålla många goda anmärkningar öfver detta ämne. Det 

 har i sednare tider, efter Decandolle, blifvit brukligt att gifva 

 hvarje underafdelning af ett slägte substantivt namn. Således 

 benämnes gruppen Fcstucce ovinco Amnopoa, F. ruhrcc Alaxy- 

 |)er (en misslyckad sammansättning, som skall betyda: foliis 

 superne sulcatis), Rosce Canince Cynorrhodon o. s. v. i oänd- 

 lighet. Vi anse detta alldeles icke förtjena efterföljd, då fränd- 

 skapen är så påfallande, att aldrig fråga kan uppstå att be- 

 trakta dem som egna slägten. Vi anse vida lämpligare att 

 benämna dylika grupper efter deras hufvudart, ss. Roscc canince, 

 pimpindlifoliw, Saxifragw, Cotykdonecp o. s. v., liksom fa- 



') Linnés lifliga fantasi spelade äfven en vigtig roll vid hans namn- 

 gifning af växter efter personer, så att han gerna valde till des- 

 sas emblem någon växt, som häntydde på deras personliga egen- 

 skaper eller lärosatser, såsom Knautia. Forskål var känd som 

 en ganska envis disputator, och derföre benämde Linné en efter 

 honom uppkallad Våxi Forskalea tenacissima. Den berömde Mil- 

 ler sände Linné af sitt rika förråd ofta frön, men vanligen en- 

 dast 2, högst J> i sender-, Linné uppkallade derefter Millera bi- 

 flora och (juinquejlova. Den beryktade Biskop Bro vall ius var 

 före sin Biskopsutnämniug mycket krypande, hvaiföro Linné kal- 

 lade en växt Brovallia demissa; men som Biskop visade han sig 

 mycket stolt, då Linné tillade en ny art i B, elaia^ och sedan 

 som riksdagsman blef han känd som en opälillig parligängare, 

 då Linné tillade en (redje art, ///•, aliennia. 



