266 



brida ord, sammansatta af olika språk, bura återföras tili 

 stamordets. 



II. I afseende på artnamnens betydelse äro: 



7. De, som uttrycka växtens hela utseende, någon i ö- 

 gonen lätt fallande karakler, någon utmärkt egenskap eller 

 dess relativa förhållande till samslägtingarne, de brukbaraste. 

 Huru likgiltigt man än ofta anser ett namn, så underlättar dock 

 ett träffande utomordentligt mycket både bestämmandet och 

 minnet. De relativa namnen äro likväl icke väl passande, om 

 de blott afse en enskild del, f. e. Plantago major efter bla- 

 dens bredd, Androsace maxima efter de stora svepebladen. 

 Som både Thalictrum majus och minus hvardera ega en stör- 

 re, en mindre form, förvexlas dessa beständigt; Jacq. Th. ma- 

 jus är andra författares Th. minus, hans minus Th. flexuosum. 

 Med Th. kemense har ingendera frändskap. 



8. De bästa äro likväl de, som hämtas af vegetativa 

 och biologiska förhållanden, helst dessa icke kunna, efter van- 

 liga bruket, ingå i diagnoserna. Rätt goda äro äfven de ef- 

 ter växtstället och fäderneslandet gifna; derigenom fästes upp- 

 märksamheten pä en arts oväntade förekomst i ett aflägset 

 land, f. e. Pleurospermi austriaci i Sverige *). Om detta sed- 



rättast skrifvas Diosanthus (lovis flos); men Lepigonuin är lika 

 riktigt som det föreslagna Lepidogonum. Nägot slägte Spergu- 

 laria finnes ej hos Persoon! och användes alldeles falskt hos 

 nyare. 

 *) Sistlidne sommar har tlella högsl märkvärdiga, för Svenska Flo- 

 ran nya, Umbellulsläsle blifvit upptäckt uti Kolmårdens steniga 



