200 



upptagning ai större remisser bortfalla, och omLy len äro möj- 

 liga, helst när växterna äro lösa (man saknar icke ens exem- 

 pel på uppsåtliga), — och, att arter dcrföre ligga i större 

 örtsamlingar under författares namn, som dessa visserligen all- 

 drig menat, har väl hvar och en, som genomgått dylika, haft 

 tillfälle öfvertyga sig om, — och det är just snarlika, när- 

 beslägtade, kritiska, som på detta sätt mest förvexlas. Och 

 i uppsåt att rätta detta ökas så lätt oredan. Visserligen sö- 

 ker man i våra dagar häruti större noggrannhet än fordom; 

 men alldeles kunna dylika misstag icke förekommas. Hvad nu 

 specielt Linnés Jierbarium beträfTar. så har man derméd drif- 

 vit ett afguderi, som mest af allt skadat Linnéanska växtkri- 

 tiken *). Man borde dock känna, hvad som är en notorisk 

 sanning, att, i fråga om mycket vanliga växter, Linné hvar- 

 ken hade mycken tid eller lust att inlägga eller pressa dessa, 

 icke heller insamlade dem, som han ärligen hade tillfälle jem- 

 föra lefvande, hvarföre ock dessa vanligen saknas i Linnés her- 

 barium, — eller ock inlades deruti utan vidare granskning 

 honom tillsända snarlika utländska eller närbeslägtade, visst 

 icke i mening att vara arternas typer, utan just som afvi- 

 kande, sällsyntare former, mer förtjentaatt förvaras. — Så 

 göra ock väl än i dag de fiesta Botanister; dä de erhålla en 

 snarhk, som de ej tilltro sig strax skilja, lägga de henne jemte 

 den närmast förvandta. De enda exemplar, som meddelade 



*) Mag. C. Hartman har i en förträfflig uppsats öfvcr Linnés Her- 

 barium visat, hvilken mängd uppenbara förvexlingar deruli ega 

 r\im, och huru lilel deraf ar all lura. 



