291 



kunna lillaggas full aulvtorilel, äro de, som blifvit lemnade från 

 Exsiccatsamhngar, omcdan dylika på en gång insamlade må- 

 ste vara identiska och äro tillika sorgfälligare granskade; ty, 

 att exemplar frän samma hand, insamlade vid olika tider och 

 pä olika orter eller af olika personer, som man naturligtvis 

 ofta mäste begagna sig af för insamlande, icke alltid äro fullt 

 identiska, faller af sig sjelft. 



55. Sjelfva Dispositionen är ett af de vigtigaste hjelp- 

 medel för arternas bestämmande hos författare, som beskrif- 

 va växter, dem de sjelfva undersökt, och ej blott följa arti- 

 ficiella grundsatser. Dessa anordna dem nemligen alltid efter 

 deras närmare och fjermare slägtskap, utan afseende på ka- 

 rakterer; för bestämmandet af arterna f. e. i Systema Myco- 

 logicum, Lichenographia FAiropcea o. s. v. skulle jag vilja anse 

 dispositionen för ett af de aldra vigtigaste; passar än beskrif- 

 ningen till en art, som jag sjelf sett, men hon icke är placerad 

 jemte sina närmast beslägtade, så är hon icke min art. — Man 

 har förbisett, att i Linnés skrifter finnes ock inom hvarje 

 slägte nästan alltid en ledande (ej med ord uttryckt) princip 

 för arternas anordning. Så f. e. fortgår Linné bland Pota- 

 mogetonerna frän de största och bredbladigaste till de minsta, 

 hvaraf redan är klart, att Pot. zosteraccus ej kan vara Lin= 

 nés P. marinus. Denna princip lemnar rätt ofta ett vigtigt 

 stöd för bestämmandet af Linnés art. 



56. Sist följer i ordningen synonymien, väl som en vig- 

 tig källa för artnamnens utredande; men, dä man bestäm- 

 mer en Förf-.s vävt, måste alltid mera vigt läggas på hans be- 



