304 



I naturen, det stora hela, som vi för vår inskränkta upp- 

 fattningsförmåga söndersplittra, finna vi ej någonstädes de skar- 

 pa gränser, som vi så gerna söka fastställa i våra vetenskapliga, 

 helst systematiska, verk, — och, att detta eger sin fulla til- 

 lämpning vid bestämmandet af vårens början och slut, faller 

 hvar och en genast i ögonen, då våren så omärkligt aflöser 

 vintern och mognar till sommar. I hela närvarande uppsats 

 möter oss ingen fråga svårare att besvara än den, när hafva 

 vi vari'* Orimligt vore bestämma honom efter Almanakan. Det 

 var ej under 60:de breddsgraden man påfann namnen Vårmå- 

 nad för Mars eller Gräsmånad för April. Några torde vilja 

 räkna honom från islossningen; men i södra Sverige (och mån- 

 gen vinter äfven här i Upsala) inträffar denna stundom flera 

 gånger midt i vintern; andra från såningstidens början; men, 

 utom det att denna är allt för sen, är hon högst oregel- 

 bunden i olika landskaper; för Botanisten blir det otvifvelaktigt 

 naturligast att räkna honom från växtlifvets fenomener, från 

 knopparnes svällande och de kort derefter följande första vår- 

 blommorna, sSk Hasseln, Galanthus, Daphne, Salix daphnoi- 

 des, Eriophorum vaginatuni o. s. v., fast efter de förstnäm- 

 das blomning ofta skarpa recidiver af vinter kunna infalla. Des- 

 sa vårens förstlingar äro naturligtvis olika i olika trakter och 

 länder; men synnerlig uppmärksamhet förtjenar alltid, hvilka 

 på hvarje ort blomma först; i vestra Småland är det Cory- 

 lus och Eriophorum vaginatum. Dervid är likväl att iakt- 

 taga, att man icke får fästa sig vid sådana blommor, som 

 stått öfver vintern eller i sig äro typiskt höstblommor, fast 



