318 



ock löfsprickningen det moment, som mest förvandlar hela 

 naturens utseende i våra nordliga länder. Huru olika är icke 

 f. e. den lummiga utbredda Bokens (patula Fagus) krona mot 

 våra nordiska björkars en vårmorgon och en vinterdag! Der- 

 emot är f. e. i barrskogarne vid Nissastigen, der marken 

 täckes endast af lafvar, naturen lika ödslig och dyster en 

 mulen sommar- som en blid vinterdag. — Trädens löfsprick- 

 ning beror dock mer af temperaturen än flertalet af örterna. 

 Trädslagens löfsprickning behöfver för hvarje art en bestämd 

 värmegrad till sin utveckling. Denna ersattes icke genom 

 lägre, men ändå blid temperatur, som förhållandet är med 

 de flesta örters tillväxt. Härigenom blir det högst nödvän- 

 digt att observera skillnaden mellan värmens fördelning på 

 dag och natt. Varma dagar med kalla frostnätter hindra, 

 som bekant, vårens framskridande mer än en jemnare förde- 

 lad värme. Vi känna knappt något moment, som är för ve- 

 getationen så förstörande som nattfroster efter en varm dag; 



landskaps, der Palmträdens enkla bladkrona uppbäras af jätto- 

 stammar, eller trädstammiga urter och Ormbunkar omslingas till 

 ett ogenomträngligt snår af lianer, samt slutligen de känsliga Mi- 

 mosa-skogarnes med deras fina, i oändlighet sammansatta löfverk. 

 Dessa äro af alla mest motsatta Barrskogen med dess dystra, kän- 

 slolösa allvar, de luftiga fjäderlika Mimosa-skogarne visa den hög- 

 sta irritabilitetj de sig under deras periodiska sömn och vakande 

 utbredande eller hopläggande bladen gifva åt dem efter dygnets 

 olika stunder en fullt sä olika fysiognomi som våra löf- och barr- 

 skogars; vid ett kanonskott förändias hela deras utseende, och 

 för hofslagen af en framilande häst kommer hela skogen i den 

 häftigaste rörelse. 



