520 



allt för fä fullständiga iakttagelser, att deraf draga iiSgra all- 

 männare resultater. Flera torde hvila på egna afvikande år- 

 gångar eller skritTel. Hvad man i dessa fall uppgifvit har 

 jag icke ens funnit öfverensstämmande hos oss. Just under 

 nedskrifvandet af detta öppna Hästkastanien samt Fruktträ- 

 den samtidigt sina blommor, och Rågen skjuter i ax. Nästan 

 alla dessa exempel äro hämtade af odlade växter, och kunna 

 afvikelserna bland dessa lätt förklaras af olika såningstid. 



Innan vi fortgå vidare, fordrar icke blott rättvisan, utan 

 äfven vår uppsats till egen fördel, att redogöra för Linnés be- 

 arbetning af dessa båda ämnen, hvilken onekligen är det vigti- 

 gaste, som hittills hos oss blifvit gjordt för utredandet af hit- 

 hörande frågor. För löfsprickningens framskridande mot nor- 

 den lemnar Linnés Vernatio arborum så rika materialier, att 

 stor efterskörd knappt synes att vänta, blott att vinna jem- 

 förelse för flera år. Ett och annat datum fordrar äfven up- 

 penbart rättelse, f. c. att Ribes Grossularia utslog sina löf 

 vid Götheborg d. y, men på Tjörn i Bohuslän först d. |, e- 

 huru blott ett par mil skilja dessa, m. fl. Genom Linnés an- 

 förda arbete är ordningen redan bestämd för de vanligare 

 trädens löfsprickning, hvilken, då hon är känd, bör fÖr fram- 

 tiden förekomma dylika anomalier i observationerna. Derföre 

 anföra vi henne här: 1) Sambucus racemosa. 2) Lonicera. 3) 

 Ribcs Grossularia. 4) Ribes rubrum. S) Spirwa salicifolia. 

 6) Primus Padus. 7) Evonymus curopwus. H) Potentilla 

 friiticosa. 0) Sambucus nigra. 10) Ligustrum vulgäre. 11) 

 Sorbus Aucuparia. 12) Salix (arten något obestämd). 15) 



