322 



land d. 26 Maj, livad nordiska v3ron förlorat i tid, det vin- 

 ner han i kraft. 



Linnés Calendariuni Florce inncliåller ännu mer storar- 

 tade grunddrag till hela vegetationens utveckling efter årsti- 

 derna, liksom hans Horologium Florce till blomningens efter 

 dagens stunder. Vår tids Fysiologi anser djlika ämnen föga 

 värda sin uppmärksamhet, emedan de fordra långvarig, ihär- 

 dig aktgifvelse på lifvet i dess sjelfverksamhet, och dessa fe- 

 nomener icke låta deducera sig af mekaniska lagar, utan må- 

 ste härledas af lifvets väsende; men just dessa frågor anse vi 

 vara de vigtigaste för biologien. Men, då de iakttagelser, hvar- 

 ])å de hvila, alla äro hämtade från ett enda år och ett en- 

 da ställe, utan några korresponderande samtidiga observatio- 

 ner, kunna de i det speciella icke blifva af synnerlig vigt *), 

 blott ett mönster för efterföljd. Det förra anmärker ock 

 Linné sjelf, jemte det han fäster uppmärksamhet på frågans 

 vigt för landtbruk och hortikultur **). Det hela är derjemte 



*) Troligen äro dessa aiilecknade af Respunjeuten, emedan eu del 

 misstag observeras, som omöjligen kunna tilliäkuas Liuné, f. e. 

 Erinphori vagiaaii efter Pediculans paluslris, Plantaginis mediae 

 o. fl. d. Men i hela anordningen, framför allt i den ideella upp- 

 fattningen samt årets indelning i vegetatiousmånader, igenkän- 

 ner man lätt Linnés systematiska snille. 

 **) "Dum plura ejusmodi Calendnria variis locis et regionibus uno 

 eodemque anno conficiuntur, facile erit ex hisce florum generi- 

 bus eorumque florescentia, uti etiam ex vernatione arborum col- 

 ligere, quae differenlia unius regiouis ciimatis ab altero et quare 

 planlse ex climale meridionali allatae apud nos non raro vix ad 

 frugem perveniunt, e boreali vcro facillime. Botanici et Phar- 



