326 



fulla blickar in uti vetenskapens framtid, då de skola vinna 

 sin fulla förklaring och bestämning. Vi höra icke till dem, 

 som förkasta alla hypotheser, äfven om de endast for sin tid 

 sprida ljus och lif öfver vetenskapen (deras absoluta veder- 

 sakare ledas vanligast sjelfva omedvetet af ännu krassare för- 

 domar); vi tro tvärtom, att, sä länge vetenskaperna framskri- 

 da, måste äfven dessa ledstjernor följas på forskningens bana, 

 och, hade icke denna siare-förmåga varit nödig för menniskans 

 perfectibilitet, så hade hon aldrig blifvit henne gifven; liksom 

 vi äro förvissade, att mot inskränkthetens förkastande och e- 

 genkära nedsättande af vissa forskningsarter dessa just genom 

 sin tillvaro bäst bevisa sin nödvändighet. Men man samman- 

 biande icke, hvad man på skilda vägar funnit, och aldraminst 

 sätte man hypotheser högre än forskningen efter fakta; man 

 söke icke genom förklaringar underordna de sednares resul- 

 tater under de förra eller leda undersökningarne uteslutande 

 till dessas bekräftande. Få saker äro svårare att lära, än att 

 riktigt observera; för många blir detta aldrig annat än tycka, 

 — och derföre anse tyckarne sina tycken lika goda som an- 

 dras sanna och rika erfarenhet. Ingen skiljde nogare än Lin- 

 né det objectiva och det ännu subjectiva; derföre följde Linné 

 f. e. det artificiella systemet, emedan det var det enda, som 



jan af hösten eller liukttideii af de då tillfriisua Lappska fjäl- 

 larne; likväl så, att alla dessa frostnätter icke skulle vara likti- 

 diga med de i Lappland infallande, utan att de småningom fram- 

 skrida mot söder och derföre intiäffa i Upsala 8 dagar sednare 

 eller d<'rutöfver. 



