329 



berömde verldsoniscglaren W orniskjold, som till stor för- 

 lust för vetenskapen icke bekantgjort sina snillrika iakttagel- 

 ser, har meddelat oss orsaken dertill vara den, att en ström 

 af varmare vatten frän Stilla Hafvet genom Beringssundet in- 

 flödar i Ishafvet, och att den följer Amerikanska kusten, un- 

 der det en annan ström med kallt vatten intränger från Is- 

 hafvet i Stilla Hafvet och följer Asiatiska kusten. Drifisens 

 riktning i Norra Polarhafvet bestämmer helt och hållet vå- 

 rens lynne på Island och Grönland, och detsamma se vi äf- 

 ven, fast i mindre skala, i Bottniska Viken. 



5) Inom ännu mindre områden gäller ett likartadt för- 

 hållande i vårens olikhet på öppna fält och i lundar. Ehu- 

 ru snön på de förra långt tidigare smälter, och våren således 

 der förr kan sägas börja, utvecklar sig dock vårvegetationen 

 långt kraftigj^re och frodigare i de sednare, emedan lunden lem- 

 nar skydd emot vindarnes spel och nattfroster, hvilka af allt 

 äro det hinderligaste för vegetationen *). På de lokaler, som 

 länge om våren äro blottställda för dessa, är vårvegetationen 

 alltid synnerligen torftig. Man finner äfven Corylus Avellana 

 och Daphne redan blommande i lundar, der ännu mycken 

 snö kan qvarligga, innan de ännu utslagit på öppna fält, som 

 en längre tid varit snöfria. Häruti ligger äfven förklaringen, 

 hvarföre nästan alla vårblommor tillika äro lundväxter, såsom 

 Sipporna, Corydalis-arterna, Tussilago alba, Violce., Gagea;, 



') Till ocli med vara äkta tiordiska Tullar blifva ailileles ofruktsam- 

 nitt, om under blomniiigeu nattfrost inträffar. 



