jordens afkyltiing *), och kälens nedträngande till något betydli- 

 gare djup, än att han fÖre sommarvärmen hinner upptina. Ett 

 motsatt förhållande måste verka högst menligt på växtlighe- 

 ten i allmänhet och vårvegetationen i synnerhet. Af en så- 

 dan till obestämdt djup nedträngande grundis, så att endast 

 ytan upptinar, beror den ytterst torftiga vegetationen i Si- 

 biriens nordliga obygder; äfven i nordligaste Lapplands sum- 

 par har Herr Laestadius observerat en dylik aldrig upptinan- 

 de grundis. Men äfven på ett mer direkt vis är snön välgö- 

 rande för vegetationen, emedan dess oledande egenskap skyd- 

 dar ömtåligare växter från förstöring af vinterkölden. Det 

 är ej sommarvärmen, som hindrar Lapska och fjällväxternas 

 odling i sydligare Sverige, utan vinterkölden, emedan de sak- 

 na den jemna snöbetäckning, som skyddar dem i hemlandet **). 

 I Upsala trädgård luxurierade flera Lapska växter, som af 

 den lindriga vintern 1841 — 1842 utgingo. Flera gånger om 

 vintern inträffande barmark med frost verkar i hög grad men- 

 ligt pä vårvegetationen. Flera växter, som under jemna vin- 



*) Sannolikt har man snöbetäckningeu under den kalla årstiden till 

 en del att tacka derför, att jordtemperaturen i kallare klimater 

 är högre än medium af lufttemperaturen i de samma. I de tem- 

 pererade klimaterna äro de lika-, i den heta zonen är jordtempe- 

 raturen lägre. 



•*) Vid odlingen af Nordiska växter, f. e. Rubus arcticus, Sr nöd- 

 vändigt att för dem välja icke blott en frän solen vsfnd lokalitet, 

 utan äfven med snö- och löfbetäckning skydda dem emot bar- 

 frost, att de icke må drifva förr, än nattfrosterna upphört. Ge- 

 nom skogarnes uthuggning minskas snöbetäckningen om vintern, 

 v och derigenom minskas landets vegetativa productionsförmåga. 



