363 



men. Det beror således af olika uppfattning och förklaring, 

 antingen man vill anse alla elementarorganerna för identiska 

 eller åtskilda. Spiralkärlen innesluta ett i spiral vridet band, 

 hvars ringar vanligen äro mycket närmade till hvarandra, ja, 

 stundom löpa tillbaka i sig sjelfva (de så kallade ringformiga 

 kärlen, Vasa annularia), inneslutna i en cylindrisk tub, hvil- 

 ken kan betraktas som en utvidgad långsträckt cell. Man fin- 

 ner verkliga celler, uti hvilka en outbildad spiralfiber uppträ- 

 der. Genom spiralens afbrytning och ofullständiga utbildning 

 uppkomma en mängd modifikationer, såsom de s. k. punkte- 

 rade kärlen, trappkärlen, hvilka för Biologien äro af föga 

 betydelse. Till dessa komma, efter Schultz, Näringssafts- 

 kärlen (Vasa laticifera), som, ehuru ofullständigt undersökta 

 och af flera Fysiologer bestridda, onekligen förtjena uppmärk- 

 samhet. Vi skola här nedanföre redogöra för Schultz's åsig- 

 ter öfver dessa, utan att sjelfve våga ansvara för riktighe- 

 ten. De skilja sig från växternas alla öfriga inre organer 

 genom sin nätformiga förgrening, genom sin stora 

 contractibilitet och glasaktigt genomskinliga väg- 

 gar (eller omgifvande hinna). Visserligen förekomma myc- 

 ket långsträckta celler; men dessa äro enkla och bilda icke 

 som näringssaftskärlen ett sammanhängande nät. Att dessa, i 

 flera hänseenden de mest utbildade af växternas inre organer, 

 längst blifvit öfversedda och först, sedan deras funktioner 

 blifvit utredda, uppsökta, har sin grund deruti, att de äro 

 fullkomligt genomskinliga, att deras form är mindre regel- 

 bunden, att de slingra sig i alla riktningar i cellulosan, och 



