.166 



kulor i en tunnare vätska; såsom desoxyderad syrsattes den 

 af atmosferiska luften, hvarigenom dess coagulering inträder^ 

 Lagen eller trädsaften åter öfvergår genom sin sockerhalt till 

 en jäsningsprocess, hvilken kan kallas en atypisk bildnings- 

 process, emedan den är grunden till generatio secundaria; de 

 egentliga växtsafterna, succi proprii, sakna all organisation 

 samt bilda en fullkomligt likformig och i luften oföränderlig 

 kemisk solution, ss. Gummi, Balsamer, setheriska oljor o. s. v. 

 De förekomma icke i några egna kärl, utan secerneras i cel- 

 lulosans caviteter. — De egentliga växtsafternas organisation 

 igenkänner man lättast under betraktande af de så kalla- 

 de mjölksaftiga växterna; men densamma återfinnes i mer 

 och mindre utbildning och quantitet hos de öfriga, fast den, 

 genomskinlig eller ofärgad, icke får namn af mjölksaft. Of- 

 vergångarne mellan dessa former äro otaliga, så väl i sam- 

 ma växts olika delar (ss. hos Sambucus Ebulus har roten 

 mjölksaft, men örtståndet ofärgad) som dess olika vegeta- 

 tionsperioder; i sin spädaste ålder sakna Euphorbiae och Cam- 

 panulae mjölksaft, men mer utbildad blir den färgad; motsatt 

 är förhållandet med de unga, i sin raskaste tillväxt varande 

 skotten af Lönnen; der är saften först mjölkfärgad, men 

 blir sedermera ofärgad. Afven varierar safternas egenskap 

 uti olika klimater; i de varma hafva Ficus-arternA mjölk- 

 saft, icke hos oss. Ofta står färgen i samband med de 

 runda kulornas mängd; likväl äro dessa icke dess orsak, ty 

 hos Chelidonium äro kulorna ofärgade; men plasma är brand- 

 gult. Vanligtvis är detta likväl ofärgadt. De i plasma sim- 



