381 



i vattnet np[)lös(a ämnen upptagas väl äfven af cellerna; men 

 detta är något mer tillfälligt; häruti synas likväl Natronväx- 

 terna m. fl. göra ett undantag. De icke assimilerbara äm- 

 nena bilda växternas sekretioner. Den under vegetationspro- 

 cessen alla kemiska förändringar bestämmande orsaken är 

 den Katalytiska kraften, förmedlad genom Växtgluten, visser- 

 ligen en ännu outredd naturlag,' som vi väl förnimma, men 

 icke ännu kunna förklara. SpiralkHrlcn äro organer för saf- 

 ternas uppförande (absorbtion och assimilation) efter den all- 

 männast herrskande åsigten. Ehuru denna bestrides af Sch le i- 

 den, synes dock den antagna genom passiv observation vara så 

 bestyrkt (man jemföre Decandolle, Treviranus o. s. v.), 

 och den kraft, hvarmed saften framdrifves, så stor, att densam- 

 ma äfven förtjenar mesta afseende. Schleiden förnekar icke 

 sjelfva faktum, men säger, att kärlen väl passivt upptaga träd- 

 saften eller lagen, men att de normalt föra luft. Då likväl 

 Schleiden tillägger, att de upphöra hysa saft, först då de 

 bilda mogen ved, synes detta mig mer bestyrka den äldre 

 åsigten, att de verkligen äro ett medel för safternas upp- 

 stigande, man må sedan kalla det activt eller passivt. — 

 När Schleiden dessutom pä ett annat stallo såsom allmän 

 lag framställer den grundsatsen, alt alla celler (både kärl-, 

 märg- och barkceller) äro att betrakta som rföV/a, när de föra 

 hift, sä upphäfver detta hans egot yrkande, att kärlen icke 

 typiskt föra saft, utan luft. Lägges nu härtill, att bildning 

 och funktion här äro oskiljaktiga, och att Spiralkärlen just 

 bildas, efter Schleiden sjelf, genom safternas hastigare ström- 



