586 



huru hans uppgifter i flora delar bestridas, meddela vi här 

 nedan resultaterna efter upptäckarens egen framställning. 



Cykloscn lillhör, som nämdt är, barksystomet och bör- 

 jar först hos träden vid löfsprickningen. Sedan näringssafts- 

 kärlen äro utbildade, blir saftens bana bestämd; den under 

 respirationsprocessen fortgående desoxydationen blir dess drif- 

 vande kraft, bildningsprocessen dess ändamål. Uti de gröna 

 växtdelarne, företrädesvis bladen, utbildas trädsaften till nä- 

 ringssaft, öfvergär derefter i näringssaftskärlen och fördelas 

 derifrån till delarnas utbildning. I flera fall återgår den ända 

 till roten; i andra åter afslutas den inom växtens bestämda 

 leder. Näringssaftskärlens periferiska läge underlättar safter- 

 nas fördelning till alla delar och i alla riktningar. Men, att 

 få se den, då växtdelarne äro ogenomskinliga, fordras mycken 

 vana att så afsöndra smärre enskilda genomskinliga partier, 

 att organismen ej skadas. Om man f. e. väljer unga skott 

 af Acer Platanoides, är lätt att afsöndra hela barklagret och 

 sedan från detta den inre genomskinliga lamellen, uti hvilken 

 kärlen i sin integritet kunna observeras. Lättare sker det i 

 fullkomligen genomskinliga delar, ss. i redan anförda exem- 

 pel, uti fästets fjäll hos Hypochwris o. s. v. Hos blad med 

 genomskinliga nerver, ss. Chclidonium, Lactuca o. s. v., synes 

 äfven saftens strömning i dessa. Den dervid först i ögonen 

 fallande lagen är, att i de tätt intill hvarandra liggande kärlen 

 strömningen sker i rakt motsatta riktningar, sä att en upp- 

 stigande alltid åtföljes af en nedstigande. Dessa äro så be- 

 stämda, att, om genom en tillfällig fördämning endera ström- 



