38S 



mens, — blott med den skillnad, att strömmarne ligga der 

 mer åtskilda. För att urskilja dem i bladens nerver fordras, 

 att dessa skola vara genomskinliga, och näringssaften vara fär- 

 gad. Afven här ligga de upp- och nedgående strömmarne 

 nära hvarandra; anastomoser äro sällsynta och förekomma 

 mest vid nervernas grening. Hvad som här underlättar ob- 

 servationen är, att man kan betrakta ett blad i sammanhang 

 med hela växten, då strömmen i afsöndrade delar deremot snart 

 upphör; men äfven i hela afsöndrade blad bibehåller han sig 

 längre än i andra delar, som måste dissekeras. I blad- och 

 blomskärm, foder- och kronblad, äfvensom kapselvalvler för- 

 grena sig strömmarne, äfven utan att vara åtföljda af spiral- 

 kärl. I alla dessa finare förgreningar är strömmens lopp vida 

 långsammare än i härden. — Ofver allt beror likväl hastig- 

 heten af årstiden, väderleken och sjelfva växtens olika perio- 

 der. Hastigast är loppet under perioden strax före blommans 

 utveckling; efter blomningen aftager det, utom i frukten. I 

 torr luft är det mycket trögt, ofta afbrutet; men fuktig luft 

 och regnväder påskynda det utomordentligt. Hastigast är det 

 i träden strax efter löfvens utslående. Om vintertiden är det 

 nästan endast märkbart i roten. Med dess afstannande följer 

 likväl icke växtens död; växterna kunna länge befinna sig i 

 ett letargiskt tillstånd, men vakna till nytt lif vid gynnande 

 omständigheter. Genom sträng frost coagulerar Ukväl närings- 

 saften, hvarefter växtens eller växtdelens död är oundviklig; 

 och detta är förklaringen, hvarföre frost om våren, då saft- 

 kärlen mest svälla af näringssaft, af alla årstiders är den for- 



