ER 
wa 
XVI 
desetoga vieka već ne mozemo više takmiti sa Japanci 
— daleko su nas pretekli. Hoćemo li dakle doživjeti itu 
sramotu, da se izvrgne i ovo malo, što smo tek za- 
snovali ?! 
Gospodo! Držao sam za nuždno ovo da kažem onim. 
koji dobro misle po naše družtvo i po hrvatski narod. 
Al ima ih, kojim takov ili slični prigovor služi samo za 
izliku, da ne moraju žrtvovati toliku svotu, kolika je čla- 
narina družtva, dok znadu potrošiti kud i kamo veće 
E svote na stvari, kojih nećemo tu spominjati. Ovakovim 
2 niesmo mi namienili ovo naše razlaganje. Dalo bi se o 
È tom još mnogo kazati, al neću zlorabiti Vašu strpljivost. 
SA Kako rekoh, glavna je nevolja, što sredstva nedotječu 
A druztvu. Ima ih u samom Zagrebu dosta, koji bi mogli, 
koji bi baš morali pristupiti družtvu kao članovi: al s 
druge strane možemo reći, da je Zagreb svoje učinio, 
si A pa kad bi se u jednakom razmjerju priteklo u pomoć sa 
o svih strana domovine, ne bi se morali danas baviti ovim 
& pitanjem : materijalni obstanak druztva bio bi podpunoma 
| radom, bilo upisivanjem podupirati ovo nase koristno i 
| patriotiéno poduzeće. 
pe 
“sa 
de 
= izrečem javnu hvalu g. prof. I. Stožiru, što je ustupio 
= profesoru goričke velike realke F. Seidlu nuždno gra- 
> divo, te je potonji tako mogao izraditi za družtveni organ 
vrlo zanimivu meteoroložku radnju o toplinskih odno- Be 
sajih Zagreba i Ljubljane. Jednaka hvala ide i prof. JN 
DA 
n 
osiguran. Zagreb napokon i ne može da sam uzdrži ono, — 
Sto nije namienjeno samo Zagrebu, nego čitavoj Hrvat- 
Gospoda tajnik, blagajnik i knjižničar izviestiti će 
| potanko o stanju družtva. Meni dozvolite još, da ovdje 
