17 
Vidi se, da slede najnižine in najvisine normalnemu tiru 
toplinskemu. Najvišine zimskih mesecev kažejo, da celo v naj- 
mrzleji letni dobi po naših krajih ne manjka pomladno-to plih 
dnij, a najnižine spominjajo na jakost severneje zime. V poletji 
pa se srečavata prav zdatna vročina in hlad zgodnje pomladi. 
Pregleda oddelek a uči, da se drže skrajne topline Ljub- 
ljanske blizu za 2°C pod istodobnimi Zagrebškimi. V tem raz- 
merji javlja se moč poprečne letne topline. Tir absolutnih skraj- 
nostij bode se toraj najumestneje primerjal, ako poiséemo, za 
koliko presega in koliko zaostaja naproti vseletnemu normalnemu 
tiru. — Izpravljajo@ razliko letnih povprečkov, moremo osnovni 
tir obeh mest vpodobiti skoro z jedno in isto krivuljo — male 
razlike smemo za naš namen zanemariti. Na ta način je prispo- 
doba skrajnostij obeh mest zdatno olajšana. Ako i pri njih iztre- 
bimo letni popreček, tedaj pridobimo števila oddelka b v pregledu. 
Geometrijski izraz razmer, ki se tem potom razodenejo, predočuje 
podoba II. 
Takoj se z nje razvidi, da se skrajnosti ne drže povsem v 
enaki dalji nasproti normalni krivulji. Skoro sveskozi ostajajo 
skrajnosti Ljubljanske pod Zagrebškimi, to se pravi: v Ljubljani 
je neprimerno hladneje leto verjetneje nego nasprotno. Zlasti 
zima je ostreja, kajti v skrajnih slučajih toplina v Lj. primeroma 
zdatno bolj upade, in se ne dvigne toliko kakor v Zagrebu. Raz- 
like topografne leže (kotlina, grič) razodevajo se na novo; manje 
bi bile, ako bi znali še toplinske razmere doljnega mesta Zagreb- 
škega. 
Marca in aprila meseca se najvisine obeh mest enako od- 
daljajo od osnove; majnik se včasih primeroma prav jako raz- 
greje; junijevske najvišine pa zaostajajo. V leh razmerah spozna- 
vamo, da pomlad včasih prav bujno prodira, a tudi ohlajenje 
vsled junijevskega deževja se razodeva. Ob jednem uvidimo, da 
more toplina nesomerno upasti majnika meseca, in sicer zopet 
v Ljubljani bolj nego v Zagrebu. Majniški mrazi so obče znani. 
Najraje nastanejo ob mirnih, jasnih nočeh vsled jakega izzari- 
vanja. Leža v kotlini zopet mnogo bolj pospešuje ohlajenje nego 
na griču. Absolutne skrajnosti (Z. 3:0, Lj. 0:6) sicer ne javljajo 
negativnih, mrazovnih stopinj; a opomniti je treba, da so v takih 
slučajih pritlični sloji zraka precej hlaji nego oni, kojih toplino 
naznanja v prvem nadstropji izpostavljen toplomer, a rastline 
