89 
tu zopet, kajti slučaj bi anomalije poprek čez 2 petdnevji spre- 
menil. 
Ako primerjamo menjavost zime, pomladi etc. od leta do 
leta (glej pregled XIII.), in pa menjavost letnih dob tekom istega 
leta, pokaže se popolno nasprotje: zimski meseci so od leta do 
leta najbolj menjavi, poletni najmanj, tekom iste zime pa je to- 
plina najmanj, tekom poletja najbolj spremenljiva. 
Važno je še preiskati, kolika je verjetnost spremembe potem, 
ko je anomalija uže trajala 1, 2, 3, 4,.... petdnevja. Ker se 
števila X (a,b) ne pomikajo še dovelj pravilno, nisem računal za 
pojedine letne dobe, nego le za leto. Pokazalo se je sledeče: 
XXIII. 
Verjetnost spremembe 
posled l 2 3 4 5 6 7 8 9 10 petdnevij 
Leto 
034 099 034 097 028 031 0:28. 031 0:28 032 
Videti je, da števila, dasi polagoma, pojemajo, tako da pre- 
iskava o Ljubljani potrjuje (v tej zadevi enako, kakor v prej ob- 
ravnanih) posledice Köppen-ove preiskave o Vratislavi in Parizu 
s 73letnega opazovanja. Verjetnost spremembe je v obče 
tem manja, čim dalje je anomalija uže trajala. Na- 
vadno upajo ljudje, da se bode vreme kmalu spremenilo, ako je 
uže dolgo časa bilo lepo ali slabo. A to upanje ni opravičeno ; 
nasprotno, vreme pridrži tem dalje svoj značaj, čim dalie ga je 
kazalo. — Vendar je verjetnost, da nastopi zelo dolgotrajna 
doba enakega vremena, jako mala, in upanje, da se vreme bistveno 
spremeni posled 50 dnij, je še vedno 0:32, to se pravi, izmed 100 
potov je 32krat pričakovati spremembe. 
Anomalij daljših obrokov: mesecev, letnih dob ne moremo 
s tolikih stranij preiskati, kakor one petdnevij, ker je za tako 
razpravo 39letna doba prekratka. Vendar zahteva poprečna ano- 
malija mesecev (pregled XIII.) posebne pozornosti za to, ker mo- 
remo z nje zračuniti za koliko so najverjetneje še napačni kljub 
mnogoletnemu opazovanju mesečni povprečki, koje smo dosti- 
krat na kratko zvali ,osnovne“. V ta namen služi Fechner-jeva 
formula: 
