147 
val je polazio od juga prama sjeveru. — Da još i to tvrdimo, 
da je potres došao ili bolje rekuć nahrupio ovim intenzitetom. 
koji intenzitet je dosegao nakon dva do tri časka, da bi mi u 
Karlovcu imali vidjeti i zabilježiti vidljivijih šteta, nego li što smo 
faktično mogli motriti i zabilježiti. 
Koliko smo mogli doznati i osobno se osvjedočili, imademo 
samo u Rakovcu vidljivih znakova štete prouzročene potresom 
13. kolovoza i to na Rueneričinoj (prije Vuninoj) kući. Naime 
mogli smo čuti, da je rečena kuća iz vana popucala i to po sre- 
dini na iztočnoj i zapadnoj strani; došav mi medju kuće na lice 
mjesta do Rucneriäine kuće mogosmo se osvjedočiti, da nema iz 
vana nikakovih pukotina, već samo baš u središnjoj pukao strop 
u smjeru od iztoka prama zapadu uz više malih žilica. Za ovu 
pukotinu znade stanar, da nepotice od prije, dočim su ostale 
pukotine manje ili više prieporne. Rečeno je takodjer, da je i 
Robustelli-eva (prije tako zvani Bandahaus) kuća pukla na iztoč- 
noj strani ozdo do gore sasvim osovno; takova neznatna pukotina 
postoji doduše, ali se ne znade za stalno, da li je prouzročena 
napomenutim potresom ili je već od prije inim načinom nastala; 
zato ni ne izvadjamo odaile nikakovih zaključaka. — Nu prije na- 
vedeni znak zasvjedočuje dovoljno istinitost našega opažanja, 
naime, da je potres od 13. kolovoza 0. g. došao od juga prama 
sjeveru. Inače pako hoćemo ovime ujedno da zasvjedočimo, ko- 
liko može i smije čovjek nastojati, da doznade istinu i zaviri 
što bolje u tajnosti prirode. — Kažemo koliko se i mari osloniti 
na pripoviedanja puka i tvrdimo podjedno, da nije svaki čovjek 
u stanju motriti ovakove pojave, a dakako niti one njimi poči- 
njene štete, — dakako mi ne možemo za sada kazati, da li je toj 
nesposobnosti uzrokom nedostasica duševne snage ili ino ustroj- 
stvo tiela (ovamo moramo po svoj prilici ubrojiti i uzrujanost 
živaca i druge bolesti tjelesne). 
Kada smo već u pogledu potresa u mjestu Rakovcu, uz- 
gredice ćemo napomenuti, da i školski podvornik stanujući u 
školskoj zgradi velike realne gimnazije u Rakovcu pripovjeda, da 
je ono zvonce u prvom katu iste zgrade na sav mah zvonilo, 
kad no se je treslo 13. kolovoza u jutro u 4 sata i 7 časa; isti 
motritelj kaže, da ga se je potres u 4 sata i 7 časa tim neugod- 
nije dojmio, jer je već negdje u 2 sata mogao zamjetiti nekakovo 
ljuljanje. 
* 
