157 
Kad g. 1871. nastupi u Cislajtaniji Hohenwartovo ministar- 
stvo, pomisli Erjavec, da je Slovencem osvanula zora bolje bu- 
dućnosti, i da se sad neće više braniti rodjenu Slovencu, da 
medju Slovenci služi kao profesor. Pa kako ga je srce vuklo 
medju Slovence, zamoli on, da bude imenovan profesorom na 
realci u Gorici, kojoj mu molbi u istinu zadovolji cislitavsko mi- 
nistarstvo. 
Gorica je doduše liep i prijazan grad, al nije mogla nikad 
tako omiljeti Erjavcu kao što Zagreb. U Gorici naime ne bijaše 
nikakvog javnog slovenskog života; po kavanah i gostionah go- 
spodovala furlanština; drugovi mu profesori bijahu uz riedke iz- 
nimke sami Talijani, Njemci i Tirolci. 
Pa tako rek bi osamljen druge godine svoga boravka u 
Gorici, oženi se Fran te uzme liepu i čestitu djevojku. Nu kao 
što u samoj mladosti, tako i tiekom cieloga mu života snadjoše 
ga svakojake obiteljske nesreće. Gospodja mu uviek poboljevala 
i mnogo na nervoznosti trpjela, od onoga časa, kada je za burne 
jedne noći udario grom u njegovu kuću. Samo sreći se ima pri- 
pisati da ostadoše na životu. Nu težke posljedice za njegovu go- 
spodju a i za njega morao je dugo trpjeti. Uza to nemila smrt 
ugrabi mu sina istom od 7 godina. Tako i on nesrećami bijen, još 
kao krepak muž nenadano 13. siečnja izpusti svoju plemenitu dušu. 
Djela su Frana Erjavca raznovrstna, kao sto mu bijaše i 
cieli život i cieli rad vrlo raznolik. Uz raznovrstne prirodopisne 
knjige i razprave obogatio je on sa vise vrlo krasnih stvari liepu 
knjigu Slovenaca, te je i mnogo pridonio razvitku jezikoslovja, 
bolje govoreć, književnoga jezika naše braće onkraj Sutle. Buduć 
nemamo ovdje ni mjesta ni vremena, da obširnije progovorimo 
o njegovih djelih, upozorit ćemo štovane čitaoce na djela, raz- 
prave, novele itd., što ih je napisao. 
Fran Erjavec ljubio je svom dušom prirodopis, on je stoga 
ne samo pomno pratio dnevni razvoj i napredak te liepe zna- 
nosti, nego i sam iztraživao, izpitivao prirodu, u koliko su mu 
to prilike dopuštale. Ta se istina zrcali u svih njegovih i znan- 
stvenih i popularnih djelih, što ih je odposlao u sviet. U izvješću 
zagrebačke realke g. 1862. priobćio je zanimivu razpravicu ,0 
postanku i razvitku trakavica“. U ,Književniku“ 1864. priobdio 
je razpravu ,O vlasicah ili trihinah“. U 31. knjizi ,Rada“ jugo- 
slavenske akademije izašla je liepa njegova razprava ,Slavonija u 
