182 
50. Raphanistrum Landram Rehb.56. Tilia sphaerocarpa Rehb. 
ol. Salvia viridis L. 57. Verbascum samniticum Tenor. 
52. Schoberia maritima GC. May. 58. Vicia dumetorum L. 
53. Smilax nigra L. 59. Solanum sodomaeum L. 
54. Sisimbrium Irio L. 60. Xeranthemum inapertum 
55. Statice articulata Loisl. Willd. 
2. Upliv geologične sastavine tla izjavljuje se, malom 
iznimkom, po svemu kotaru jednak, pošto svuda vlada u obće 
kršna formacija. Jedino oko Stona i na obalam Rieke susretamo 
skup močvarne flore. Osim toga i pržinaste morske obale ističu 
svoj posebni karakter. 
3. Klima djeluje znatno na vegetaciju oko 
Dubrovnika. Mi možemo u tom pogledu razdieliti cielo zemljište 
u tri zone: 
ec) U mediteransku iliti primorsku zonu, koja obuhvata otoke 
i cielo primorje do visine od 500 metara nad morskom povr- 
šinom. 
8) U planinsku ili pontičku zonu, pod kojom se razumiju 
svi zagorski predjeli do visine od 900 metara. 
y) U subalpinsku ili predalpinsku, od 900 metara na više. 
Sve se ove tri zone karakterišu bitno svojom posebnom 
florom; no granica, gdje baš koja u drugu prelazi, nedade se 
baš tačno opredieliti, pošto mnogo puta iza kakvog visokog brda 
sliedi duboka, prostrana dolina u kojoj opet sretamo mnoztvo 
individuuma susjedne zone; s druge strane pak i kulturna zona 
doprinosi mnogo k izjednačenju i prelazku bližnje flore, posto 
lako se dogodi da ono, što se njegda gojilo, kašnje zadivlja ili 
samo po sebi iznikne, te tako poda već drugu sliku vegetaciji. 
IV. O obliku vegetacije. 
Po cielom kotaru padaju u oko samo dvije glavne, važne 
forme vegetacije: primorska (mediteranska) naime i planinska. U 
primorskoj vegetaciji znamenite su dvije sastavine: e) sastavina 
gore i 9) sastavina šume. Pod rieči gora shvaćamo one predjele 
obraštene grmljem i stablima, koja su, bilo uslied ljudske ruke, 
bilo uslied marve ili uslied tiesna prostora, ostala zakršljavljena 
u podobi grma. Ta je gora obično do 1'/, metra visoka, ali na 
njekim mjestima (na Lokrumu, u Lapadu, na Obodu itd.) razvila 
