189 
te i pomanji njeki predjeli. Sto više, ista Dalmacija goji u sebi 
još veliki broj imena, koja niesu obielodanjena. Dapače i u sa- 
momu Dubrovniku, gdje se sakupljanje imena bilinskih obavljalo 
prevelikom pomljom od toliko domorodaca *) u samom Dubrov- 
niku rekoh. naišao sam na toliko imena ili oblika, kojih nema u 
Suleku, tako n. pr. medju ostalim i veoma dobro poznata pa- 
zija, batalina, pliskovina, krašnica, luparina, relj. 
ljepur, loput, fiba,.itd. o ovoj zadnjoj ima i rieč: ,poru- 
Gila je fiba, da joj se ne trga žila, da će vratiti sina, 
od mrtva živa“. 
Svakako kad se promisli na ogromnost nasih zemalja, a uz 
to opet na veoma neznatni broj vještih suradnika, dr. je Šulek 
dosta učinio, te bi, ja barem mislim, drugi koji pojedinac slabo 
što više sakupio kad bi hotio baš crpsti samo izraze sto su u puku. 
No, kad bi se imalo tiskati drugi imenik ili ti drugo izdanje, 
trebalo bi prije svega da se koja vlast ili koje druztvo, n. pr. 
hrvatsko naravoslovno ili jugoslavenska akademija ili srbska aka- 
demija, potrudi za suradnike po mogućnosti iz svakog kraja, a 
to bi se najbolje postiglo osvrćući se na sve župnike, fratre, ka- 
ludjere, učitelje pa i ostale osobe koje bi to zanimalo; s druge 
strane, da se ubjegne suhoparnost, navesti, kao što je sbilja i 
Šulek donjekle učinio, sve narodne poslovice, simbole, pjesme, 
te običaje uporabe i geograficko razprostiranje svake biline uz 
glavne tehničke sinonime. 
To naravno nije mala stvar, ali bi bila od dike i ponosa 
narodu našemu. Za kritično postupanje pružaju i imena, baš iz 
usta naroda velikih neprilika, koje čovjek ne zna kako bi ubjegnuo. 
Često puta nalazimo dvije ili više bilinà, koje su ne samo 
druge vrsti nego i roda, pod jednim te istim imenom. 
To se lako tumači kako postaje: narod, koji nije utemeljio 
svoju nomenklaturu ni na kakvoj sistematičnoj. znanstvenoj me- 
todi. služi se, pri imenovanju i spoznavanju raznih bilina, samog 
habitus-a, te tako sretamo dvije biline, posve protivne u ana- 
litičnim svojstvima, ali slične po kakvim vanjskim znakovima, pod 
istim imenom. 
* Već nazad dvjesta godina bilo je u Dubrovniku ljudi, koji su kupili 
iz naroda bilinske nazive i pisali ih u posebnu knjižicu. Prošlog vieka pak i 
ovog stekoše sebi velikih zasluga medju ostalim i liečnici Aquila, Buč, Pizzelli, 
svećenici Mattei, Dellabella, Skurla, a najveće Kuzmić i Vodopić. 
