Glavna skupština od 30. prosinca 1888,, 
(držana u dvorani mineraložko-geoložkoga zavoda u 11 sati prije podne). 
Pošto je predsjednik konstatovao, da je broj nazočnih čla- 
nova dovoljan, to je otvorio skupštinu ovim kratkim govorom : 
Veleštovana gospodo! 
Otvarajući četvrtu glavnu skupštinu naravoslovnoga 
družtva i završujući treću godinu njegova života, ne mo- 
žemo se oprostiti, a da ne bismo koju rekli. 
Težke su okolnosti, u kojih je naše družtvo svjetla 
ugledalo. Mi smo opetovano izjavili, da nam nije i ne 
može biti svrha, u koga god zadievati; mi nijesmo i ne 
ćemo nikada u našem narodu zakriljivati širenje anarhi- 
stičkih ideja zapada; ali ćemo uviek otvoreno braniti 
naše pravo, naše uvjerenje, čistu nauku. Mi smo morali 
za to žaliti, što se je našao čestit Hrvat, koji je naše 
družtvo odmah s prvoga početka nepravedno udario 
anatemom, jer se je isto tako vriedan i čestit njeki član 
i pisac usudio spomenuti Laplace-a i njegove teorije. 
Dosta dugo služili smo mi tudjincu za materijal, ne ćemo 
da još i danas budemo Heloti prosvietljene Evrope; ne 
ćemo dopustiti, da dok sviet slavi stogodišnjicu francezke 
revolucije, dok se s druge strane na izmaku XIX. vieka 
njekako na novo postavilo načelo prava jačega, sredo- 
vječni ,Faustrecht“, ne demo, velim, da nam se usta 
začepe, a da ne bismo smjeli proučiti djela i Siriti či- 
