XIV 
mačno za to geoložki kongresi uživali državnu podporu, 
to bioložke znanosti kao takove ne mogu pokazati na 
praktični uspjeh, pak se za to niesu ni mogle nadati pod- 
pore od strane države. Nego budući ipak da se dano- 
mice više pokazuje potreba, da bi se biolozi raznih na- 
roda mogli sporazumjeti, takodjer poglavito sa formalne 
strane nauke, eto već se snuje prvi internacijonalni kon- 
gres, koji bi se imao držati g. 1889. 
No, kako rekoh, zooložke stacije i sastanci nijesu još 
za nas; mi ne tražimo, što se ne može tražiti, ali ipak 
ne možemo a da ne bismo iztaknuli, da dok su se uz 
njeka druga družtva, družtva iz Filadelfije, iz Algira, 
francezko zooložko družtvo iz Pariza i ove godine prva 
prijavila i tražila zamjenu našega , Glasnika“, kod kuće 
ne nalazimo toliko materijalne a još imanje moralne pod- 
pore, da bi mogli kazati, da je obstanak družtva osigu- 
ran. Nije dosta, što ima hrvatskih prirodnjaka, koji nijesu 
članovi družtva (a to im sasvim prosto bilo), već ima 
ih, koji su mu čak i neprijatelji. Ele, kako bi bilo, da 
toga ne ima?! 
Njemačka njeka poslovica, istina, kaže: „Viel Feinde, 
viel Ehre“, nu mi se svečano u ime družtva i napose u 
svoje ime odričemo za uviek te časti. — Ljubav ima 
vladati svietom, a ne gruba sila. Sloga ima nas ujediniti 
u plemenitom cilju, čista nauka ima biti naše trkalište, 
a ne polje strasti. 
Bilo kako mu drago, uzprkos materijalne oskudice, 
uzprkos anateme i zlobe mi smo još živi, te ne želeći 
biti nečedni, možemo ipak biti zadovoljni, kad proli- 
stamo tri knjige ,Glasnika“. Dva su godišnjaka podpuna, 
a od trećega fali samo još jedan broj. Medjutim taj ce 
6. broj ugledati svjetlo, čim prije bude moguće, iza nove 
godine, te će sadržavati jedan vele zanimiv prilog prof. 
