10 
hova pomicanja. Zimi je npr. isonefa 40 na obali južne Dalmacije; 
dočim je ljeti potisnuta tako na sjever, da dopire do Sarajeva, 
Ricke i Trsta. Isto tako isonefa 45. ljeti je u sjevero-zapadnom 
kutu a zimi se spustila na jug ća do Mostara. Dakle možemo 
mirne duše ovom II. zakonu dati — ko što sam rekao u opazci 
4) na strani 2. — sliedeću formu: 
Svi oblačni pojasi sliede kretanje sunca u deklinaciji; u 
proljeće i ljeto pomiču se pram sjeveru a jeseni i 
zimi pram jugu. 
Resultanta četiriju godišnjih doba izražena je godišnjim po- 
prečkom, koji iznaša za sve naše postaje 48%,. Tomu broju od- 
govara po prilici Renou ova isonefa 50. 
Razdielimo postaje po godišnjem poprečku u dvie grupe: 
u jednu uvrstimo one, koje imaju naoblaku 4.8 i manje a u 
drugu one sa više od 4.8. Na taj način biti će naoblaka 4.2 za 
prvu grupu, kamo spadaju sve južne postaje, tri primorske sjeverne 
(Lošinj, Senj i Porer) i dvie krajne sjevero-iztočne (Čakovac i 
Novi Sad). Za drugu grupu — sve ostale štacije — jest nao- 
blaka 5.3. 
Dakle i u godišnjem poprecku opažamo odnosaje slične 
zimskim i ljetnim: dva su pojasa manje naoblake, jedan 
uz jadransko more, drugi uzugarsku nizinu; a izmed 
obiju ovih jest pojas veće naoblake. 
Na koncu moram se zahvaliti g. prof. Dru. Juliju Hannu, 
direktoru centralnoga zavoda za meteorologiju u Beču i g. prof. 
Ivanu Stožiru, ravnatelju observatorija meteorologijskoga u 
Zagrebu, koji su mi riedkom prijaznosti podali potrebna opažanja. 
U Zagrebu dne 28. decembra 1887. 
—__yre-—T— 
