13 
vate promjene sbivati. Kako je već spomenuto, pločica zametka 
je u obliku male leće u sredini gornje površine žutanjka, te 
predstavlja tvornu substanciju žutanjka. Tik izpod pločice jedna 
je vrsta hranivog Zulanjka, koja je biela, te kao vrlo tanka kožica 
omata žutanjak, izpod žutanjkove kože. Izpod pločice zametka 
prelazi ta površna tanka vrsta bielog hranivog Zutanjka u slici 
kanala do sredine samoga žutanjka, gdje sa krugljicom iste takove 
biele substancije komunicira. Pločica zametka, koja dakle pliva 
izpod žutanjkove kožice, a na površini biele substancije, nad onim 
upravo mjestom, gdje se biela substancija poput stupa spušta 
u sredinu žutanjka, počimlje se sada dielenjem razpadati. Najprije 
se na njoj pokaže pukotina, koja dieli ploču u dvie pole. Zatim 
se pojavi druga pukotina, i to okomito na prvu, usljed Cesa se 
pločica razpada u četiri komada (Segmenta). Kako se to dieljenje 
sve dalje nastavlja, postaje broj komadića, u koje se je prvobitno 
jednovita ploča razpala, sve to veći. Resultat je ovoga dielenja 
(Furchung, Segmentatio), da se je struktura pločice bitno pro- 
mienila, te ju sada ne ćemo više zvati pločica, nego kožica za- 
metka (Blastoderma, Keimhaut). 
Sada nam je potanje opisati ovu kožicu, blastodermu, jer 
se oko iste sve vrti. Ona se sastoji od dva sloja ili lista: gornjeg 
ili vanjskog (Ectoderma, Aeusseres Keimblatt), i dolnjeg ili nu- 
tarnjeg (Entoderma, Inneres Keimblatt). Gornji list predstavlja 
saveznu okruglu pločicu, koja je u sredini nješto deblja nego na 
obrubu, te svojom vanjskom površinom neposredno graniči sa 
kožom žutanjka. Gornji list sastoji se u sredini od više slojeva 
malenih krugljica ili stanica, dočim je na obodu samo od jednog 
sloja sastavljen. Svaka ovakova stanica pokazuje opet u sebi 
maleno zrnasce. Nutarnji ili dolnji list pokazuje manje konstantnu 
sliku. U gdjekojem slučaju predstavlja i on neprekinuti list, u 
drugom su opet slučaju njegovi elementi, naime stanice, nepod- 
puno spojeni. Ali u svakom slučaju pokazuje on na obodu odeb- 
ljani kovrljak (nasip), koji se po Köllikeru Keimwulst zove. Preko 
tog nasipa protanjuje se nutrnji list i opet, te se proteže tako 
daleko kao i vanjski list, koji dakle prati. Bieli žutanjak je izpod 
sredine blastoderme od iste odieljen, posto se izmedju obih stvori 
nizka pljosnata pukotina, a to je šupljina zametka (Keimhöhle). 
Pošto blastoderma nije ništa drugo, nego preobražena tvorna 
substancija žutanjka, koja se je prije zvala pločica zametka, to 
