34 
Zadnjim afelijem preso je Mars dne 26.XII. 1887. u oda- 
Ijenosti od 248720000 km., te nastupa u svoj perihelij dne 3.X1. 
1858. u odaljenosti od 206290000 km. 
U opoziciju sa suncem dolazi Mars 10.IV., a u kvadraturu 
22.VII. godine 1888. 
Zadnji Martov apogej bio je 8.VI. 1887. sa odaljenošću od 
371380000 km., a perigej biti će mu 17.IV. 1558. sa 90329000 km.*) 
uz prividni promjer od 18,4“ Akoprem mu je dakle prividna 
veličina dosta neznatna, ipak se možemo nadati nekim rezultatom 
na polju fizikalne areografije, ako ne smetnemo s uma, koli 
orijaški strojevi danas pomažu astronome. 
VI. Jupiter. 
On ove godine neće postići ni perihelija ni afelija, nego će 
se tečajem ciele godine suncu sve to više približavali. Radij vektor 
iznosi mu 1.1. 1888.: 806020000 km., a dne 31.XII.: 790300000 
km. Ove godine doći će nam Jupiter u najveću blizinu 23.V., te 
će tada iznositi odaljenost 649420000 km., prividni promjer 42,6“ 
a paralaksa 2,0“. U najvećoj odaljenosti biti će nam 6.XII. sa 
938900000 km. uz prividni promjer od 29,4 i paralaksu 1,4“. 
Glede satelita i njihovih pomrčina sliede podatci u tabe- 
larnom priegledu. 
VII. Saturn. 
Iza mjeseca Saturn je svakako najzanimiviji objekat cieloga 
planetarnoga sustava za omanje zviezdozore. S objektivom od 
40,50 ili 60 mm. već mu prstene opažamo. Durbin sa 95 mm. 
otvora pokazuje nam veé dva prstena a objektivom od 108 mm. 
vidimo mu i treci tamni ili prozirni prsten, osobito u koliko se 
projicira na disak planeta samoga. Uslied promjene medjusobnoga 
položaja zemlje i Saturna prikazuje nam se taj sustav kolobara 
poput manje ili više ekscentrične elipse. 
Godine 1577. nalazila se je zemlja upravo u ravnini samoga 
kolobara, to jest, mi smo mu tek brid vidjeli. Zatim se je kolobar 
sve to više širio, okrećući nam južnu stranu, a maksimum svoga 
otvora postigao je godine 1885. Odavde unapried sve se više 
Rad prispodobe sa gornjim priegledom neka je odma rečeno, da je ta 
odaljenost — 0,605, ako uzmemo srednju odaljenost zemlje od sunca ko jedinicu. 
Te 
