91 
Vegetativno je nametnikovo tielo micelij. Taj je, kao u svih 
zastupnika pomenutog razreda, končasta oblika, bogato razgra- 
njen, bez popriećnih stiena, pak se utiskuje u intercelularne pro- 
store listana mezofila i krči si put medj stanicama njegovim. Mi- 
celij po tom živi endofitički. Hrana su mu sokovi i bjelančaste 
tvarine, što se nalaze u stanicama dotične tkanine, a iz ovih si 
ih crpa pomoću posebnih organa, t. zv. haustorija, bradavica, koje 
-probusuju stanične membrane, pak u lumina proviruju u podobi 
malenih glavica. Pojedini su ogranci micela nejednake debljine; po 
Millardetu ima ih tankih, obično obilno haustorijima obraslih 
i debljih, na kojima su haustorije malobrojnije. Putem micela 
dakle nametnik dobiva hranu. pak se i zato ovaj vegetativni dio 
njegov označuje kao tkanina hranilica (Nährgewebe), izraz, koji È 
mi se ne čini shodnim, jer o tkanini u obće ne možemo govorili, 
dok imamo pred sobom izolovane končiće micelija, kao u ovom 
slučaju. 
Ali osim vegetativnih dielova micelija nalazimo na istome | 
i plodonosnih ili bolje trusonosnih ogranaka, koji se i oblikom i 
fizijoložkom funkcijom bitno razlikuju od ostalih končića micelije- 
vih. Prije svega se oni ne nalaze u samoj listanoj tkanini, već pro- 
bijaju na puči epiderme na polje. Naći ih je po tome samo na È 
naličiu lišća, ali ovdje u velikom broju. Ti su ogranci liepo, pra- 
vilno poput stabalca razgranjeni, dosižu visinu od 05 mm., a 
obično ih iz iste puči proviruje oveći broj (3—10) na polje. Svaki ' 
im se postrani ogranak višega reda na vrhu još jednoć na troje 
ciepa, a na samim vršcima tih zadnjih članova nalazimo raz- 
plodne organe. To su t. zv. konidije, truske, postale bez inter- 
vencije kakvog spolnog postupka. Oblik im je jajolik, površine su 
gladke, bezbojne su, a razmierno dosta malene. Po mjerenjima 
Viale u Montpellieru duga im os mjeri 0'016, a kraća 0:01 mm. 
poprieko. Opisane konidije poznate su i pod imenom ljetnih tru- 
saka. Pomislimo li, koliko ima puči na naličju jednog jedinog 
lista, koliko se po tome nosioca konidijskih ili trusosnih <“ ogra- 
naka razviti može, to nas ne smije čuditi, ako čujemo, da se.na 
jedinom listu razvije do po milijuna konidija. Istina bog velika 
se većina nosioca razvija imenito samo duž žilja listanog i stvara 
tu karakteristične sivkaste lage i pustene busiće, nalične onima 
u pravoga trsnoga pliesna. | 
Rekosmo, da konidije služe razplodu nametnika. Dakle su 
EN a Ta a AK ZANA LIE AS an TI SII 
