100 
vjerujemo, da se la metoda na posve dobrom teoretičnom kalkilu 
osniva. Suša će na jednu ruku priečiti ili zaustaviti razvoj na- 
metnikov, a vlažno će to trsu dobro doći. On će ojačati, pro- 
dukcija će novog lišća biti obilna, a oviem okoristiti će se ne 
samo plodovi one, nego i drvo za buduću godinu. To je temeljna 
misao. Ali u praksi? Neka nam tkogod rekne, kako da natapamo 
većinu naših na obroncima, često dosta znatnim strminama po- 
sadjenih kultura? Pak onda: tko jamči za to, da će u istinu 
nastupiti period suše i obustaviti bolest? 
Millardet i drugi preporučiše kao preventivno sredstvo 
križanje domaćih loza sa rezistentnim američkim divljacima, ne 
bi li na taj način dobili nove rezistentne vrste. U pojedinim je 
to slučajevima pošlo za rukom: tako je Gaston Bazille, oplo- 
djujući umjetnu vrstu Jacques s jednom od najboljih domaćih 
vrsta, dobio varietet, nazvan Planchonom. „Saint Saveur*, 
koj je po Pulliatu posve rezistentan protiv peronospore, pak 
se lako kultivira. To je sigurno veoma interesantan eksperimenat, 
ali ne znamo, kako bi š njim u praksi izgledalo. 
Saglio, Gomes i drugi nazrievaju važan momenal u 
pomnom obdjelavanju zemlje, zakapanju lanjskog lišća i nizkom 
prirezavanju mladica; a najzad nastoje Rossel i Bertherand 
smanjiti i zapriečiti obilno obaranje vlage na lišće, svaki na svoj 
način. Prvi hoće nad trsove koso položiti daske (1), a drugi pre- 
poruča oprašivanje s gipsom, da oslabi upliv jake rose i debele 
magle. 
Tako se ima stvar s preventivnim i profilaktičnim ne ke- 
mijskim sredstvima, koja za čudo još danas mnogi zagovaraju s 
bezrazložna straha pred kemijom. 
Veću pažnju svakako zaslužuju sredstva druge vrsli, koja 
kolektivno možemo označiti kao kurativna, a osnivaju se na po- 
gubnom djelovanju njekih kemijskih elemenata, spojeva i njihovih 
smjesa. Vidjeti ćemo, da i od njih njeka samo još historijski in- 
teres imaju, dočim su druga u istinu dobra, danas, dok boljih 
nemamo, najbolja, akoprem ne smijemo prešuljeli, da se je i 
protiv njih našlo sad više, sad manje opravdanih prigovora. 
S pravim trsnim pliesnom imamo nesreću već duže poznali 
biti, nego s peronosporom. Dakle je na dlanu ležalo, da pokušamo, 
ne bi li sredstva, koja uspješno rabimo protiv prvoga i na po- 
tonju djelovala. Nije čudo, da se je pozornost odmah svratila 
