108 
cija, da oni vinogradare u svojim okruZjima (departements) upute 
o tiem rezultatima. 
Ali se polag svega toga ipak ne da tajiti, da Millardeta 
ide kao prvoga zasluga, koji je na pravu metodu u postupku 
s bakrovim sulfatom upozorio. Od onda, pak do danas doduše 
je metoda doživjela raznih modifikacija, ali je svuda bakrova sol 
ostala bitnim sastavnim dielom. Moramo priznati, da na njezino 
mjesto do danas nije ništa boljega došlo, pak moramo sretni biti, 
što u bakru imamo dobar liek od peronospore. Skeptika naravno 
i tu nije manjkalo, prigovora dosta se čuje, pak ćemo od njih 
spomenuli takove, koji nam se čine uvaženja vriednim. 
Smjesa, kako ju je Millardet najprije upotrebljavao, sa- 
stojala je od bakrova sulfata i vapna; recepat joj bijaše ovaj: 
S kg. bakrena sulfata, 15 kg. svježe gašena vapna; galicu otopi 
u 100 lit. vođe, a vapno gasi sa 30 1. Tekutina poznata je pod 
imenom „bouille bordelaise“, pak se hvale, da su njome veoma 
dobrih rezultata polučili. Djelovanje bi si bakrova sulfala od pri- 
like imali ovako tumačiti: Dodatkom se vapna otopina bakrova 
sulfata raztvara, a bakar se iztaložuje u podobi finog, u čistoj 
vodi ne topivog taloga, koj je po kemijskoj svojoj naravi bakrov 
oksidhidrat. Ali malene množine atmosferičke ugljićne kiseline 
otapaju polagano taj talog, a ova otopina tek pogubno djeluje na 
peronosporu. 
Ali sredstvo u opisanom obliku ima svoju zlu stranu. Na 
jednu je ruku dosta skupo, a na drugu ruku uporaba mu u 
toliko nije sgodna, što je težko konstruovati aparate, štrealjke, 
koje se ne bi začepile, tiem više, što bi se u otopinu svakako 
imalo pridodati još ljepila, da ju kiša sa lozina lišća tako lako 
ne opere. Nastojahu dakle izbjegnuti i ovoj mani. Nastojanju 
ovomu zahvaljujemo sliedeće moditikacije, koje su, ako ne bolje, 
a to barem jednako dobre, pak se danas uspješno u velike rabe. 
Spominjemo na prvom mjestu čistu otopinu bakrova sulfata 
bez svake dalnje primješine. S ovom valja oprezno postupati i to 
s razloga, jer je kadra lozi znatno nahuditi, aplikujemo li ju kao 
odviše koncentrovanu. God. 1885. u Burgundu pravljeni pokusi 
pokazase, da 10—15°/, otopina uništuje totalno mlado lišće, što 
ne smije nipošto biti. Mintz je na to zagovarao koncentraciju 
od 5—10%, navodeći, da je njome polučio povoljnih rezultata, 
a da u vinu nije ni traga bilo bakru. Medjutiem je i njemu mlado 
