104 
lišće propadalo, a starije postalo je pjegavo, čega obojega ne bi 
opet smjelo da bude. Nije ni čudo; takova je koncentracija još 
uviek daleko prejaka, a nije nipošto potrebna za uništenje namet- 
nikovo. Danas znademo izvjestno, da je tome dovoljna 1%, raz- 
topina, a i ova, ako i nije prejaka, ipak se dade još na polovinu 
i više razriediti, a da tiem ni malo ne gubi od svoje dobre vla- 
stitosti, kako su to pokazali Picard i Bonchard. Proizlazi 
odatle, da će otopina bakrova sulfata od 0:3—0.6%, koncentracije, 
dakle 300 do 600 gr. Cu SO, na 100 I. H,0 podpuno svrsi od- 
govarati. 
Prigovaralo se i ovomu sredstvu, da se u tako razriedjenom 
obliku ne će dosta dugo držati na lišću. Prigovor je samo dielom 
opravdan, kako nam se čini, jer je mani lako doskočiti tiem, da 
postupak u jednoj godini češće opetujemo, što ćemo i onako, 
mimogred budi rečeno, s ostalim sredstvima morati činiti. Prigovor 
se po tome ni malo ne tiće same valjanosti sredstva, koliko finan- 
cijalne strane. To posvjedočuju Millardet i Gayon navodeći, 
da su loze branjene tiem sredstvom imale više lišća i groždja, a 
u moštu da je bilo više alkohola i sladora, nego u onome loza, 
koje niesu oviem sredstvom branili. Ipak se je išlo za tiem, da 
se obojemu zadovolji, pak se je opet pomišljalo na vapno. 
Nastade na taj način drugo jednako dobro sredstvo prijaš- 
njemu, kombinacijom bakrova sulfata i vapna. Slično je onomu, 
što smo ga prije spomenuli, ali je smjesni omjer drugi, najme 
samo 3 kg. bakrova sulfata i 3 kg. svježa gašena vapna na 100 |. 
vode. Za razliku od onoga sredstvo se označuje kao ,reduciran 
bordožki buljon“. Rado se hvata lišća, pak u svakom pogledu 
daje izvrstne rezultate. Posvjedočuju to opet MillardetiGayon. 
Medjutiem nije dugo potrajalo te se je stalo mislili, nebi li 
se vapno, koje je uzrokom njekim nepogodnostima u praksi, dalo 
zamieniti drugim kakvim spojem. Pade kocka na amonijak. Dje- 
lovanje je njegovo na bakrov sulfat slično onomu vapna. Nalijemo 
li amonijaka u otopinu modre galice, to će pri tom nastati sum- 
porokiseli amonijak i bakrov oksidhidrat u podobi modrog taloga, 
Ima li amonijaka u višku, to će se ovaj talog veoma brzo oto- 
piti, a nastati će liepa, modra tekutina, poznata pod imenom „eau 
ećleste“ ili ,azurin“. Azurinu bitni je sastavni dio opet bakar, a 
kao takav pokazao se je izvrstnim sredstvom protiv peronospore. 
Iz Švicarske primjerice javljaju, da je uspjeh upravo „sjajan‘, 
