116 
micelijem u dodir, pak da ga uništi. Zato i veli: ,škropljenje ne 
djeluje i ne može djelovati van po endozmozi; židčina ljekovita, 
škropljenjem priobéena lozi, dolazi u dodir s lišćem u veoma 
malenu obsegu, te se ne može sastaviti sa sokom, što kola u 
njegovu staničevju — — — — —“. Cini nam se, de la Ro- 
chemace krivo shvaća svrhu današnjeg skropljenja. 
Mi ne idemo za tiem, da dovedemo micelij nametnikov u 
dodir sa bakrom, mi endozmoze ni ne trebamo, već želimo 
samo na put stati klicanju konidija, dotično zoospora, a to polu- 
čujemo tiem, da otrov aplikujemo na površinu lišća, gdje zoospore 
moraju klicati, hoće li izvesti infekciju. Ali ta im je baš onemo- 
gućena prisutnošću minimalnih količina bakra na listu. 
Kako se vidi, sredstvo bi de la Rochemaceovo imalo 
biti ekskvizitno preventivne naravi, dočim naša djeluju preventivno 
i kurativno. Bolestna će se loza oporaviti, kad ju desinficiramo ; 
okužen dio lišća će doduše popadati, ali mlado će lišće ostati 
zdravo, loza će asimilovati, sakupiti rezervnih tvarina, plodovi 
dozoriti, sladorom se napuniti. Zdrava će pako loza ostati zdra- 
vom, jer je izključena mogućnost infekcije. — Moglo bi se najzad 
pitati, hoće li loza u istinu putem koriena primiti bakra, a onda 
u tolikoj množini, da bude dovoljan uništiti micelij. Koliko se za 
taj efekat bakra traži i u kakovoj bi formi imao u biljevnom 
tielu biti sadržan, toga dvojim, da znamo. A čini mi se s teore- 
tičnih razloga, da ne bi pravo bilo zaključivati, da će iste množine 
otrova, koje prepriečuju klicanje zoospora biti dovoljne i za uni- 
štenje micelija. Možda se za ovo više traži, a taj bi višak mogao 
lozi nahuditi. Osim toga valja na umu imati — što su već Sau s- 
sure i Trinchinetti znali —, da bilina ni ne prima korienjem 
svega onoga, što joj pod moraš nudimo: Ona primajaći hranu iz 
zemlje ima za pojedine tvari izbornu snagu (Wahlvermögen), 
imenito gledom na kvantitet. Kako bi inače moguće bilo, da dvije 
različite biljke, živuće na istom pedlju zemlje ili u istoj vodi, po- 
kazuju posve različit sastav svojega pepela u kvalitativnom, a po 
gotovo u kvantitativnom pogledu? Ali recimo, da će u konkret- 
nom slučaju loza u istinu iz zemlje primiti stanovitu množinu 
otopljene bakrene soli. Zar ne leži mogućnost na dlanu, da će ta 
množina, ima li na protoplast peronosporina micelija pogubno 
djelovati, nanjeti štete i protoplastu loze, ako s ovim u dodir 
dodje. Ne nahudi li ovomu, koliko imamo razloga misliti, da će 
