195 
svoje detinjstvo proveo. Tu u blizini gorostasnih planina i sinjega 
mora razastrla je priroda toliko svojih krasota, da to nije moglo 
proći bez trajnoga utiska na budućeg prirodnjaka, i samo u tom 
kršnom kraju mogao je steći onu izdržljivost, koja mu je od 
tolike koristi bila za njegov poziv.“ ! 
Godine 1846. prešao je Pančić u Srbiju i postao je okružni 
ljekar, a dotle bavio se je u Banatu i u Beču, da se što bolje 
usavrši u svojoj struci. Malo ima primjera, da se stranac i ino- 
vjerac tako pretopio, i da je s onakim žarom ljubio svaku stopu 
svoje nove domovine, kao što je Pančić volio i uznosio Srbiju. 
Ta on nju naziva u svojim spisima ,našom zemljom“, ta „Ko- 
paonik i njegovo podgorje“ njemu je ,prekrasni kraj od 
Srbije, u kome sam“, piše on sam, ,često se i rado bavio, da 
mu priučim prirodu, u kome sam svaki put nahodio štogod novo 
da vidim ili čemu da se divim, koji nisam nikad ostavljao, a da 
ne bih poželeo, a da se još jednom tamo povrnem.“ 
On je ljubio to novo otačastvo svoje, jer ga je poznavao s kraja 
na kraj, i za to neka i naš podmladak upamti ovaj njegov savjet 
djacima velike škole; ,Čim budete bolje poznavali sve ono, što 
se na ljude i zemlju, koja vas je rodila, odnosi, tim ćete umeti 
bolje da primenite ono, čemu se u školama ili iz knjiga naučite, 
tim ćete zrelije moći da sudite, šta je od svetskih ustanova, od 
važnih iznalazaka nauke i veštine, za narod potrebno i korisno, 
šta li prerano i štetno. A što je za same vas najvažnije, čim 
budete bolje poznavali prošlost i sadašnjost, divote i bogate izvore 
svoga otačastva. tim ćete ga s većom odanosti ljubiti, a ljubav 
otačastva ona je blagodetna sila, koja će vas naj- 
bolje rukovoditi, da voljno snosite trude i žrtve, 
koje vasu budućem praktičkom životu čekaju.“ 
Pančić je najviše radio na polju botaničkom, no putujući 
po tom poslu udario je na mnoge biljke, koje su rijetke i u 
drugim zemljama, pa jer je znao, da postoji sveza izmedju živo- 
tinja i biljaka, prešao je i na to polje, te je i životinje zbirao 
i proučavao. ,Gdešto sam već od god. 1846. pored biljaka počeo 
da razbiram i za druge prirodne stvari u Srbiji, već zbog svako- 
jake sveze, koja izmedju tih stvari postoji, ali istom god. 1853., 
kad sam za učitelja jestastvenice u Beograd došao, 
1 M.Herpozuh, ,Cauke u3 XpB. npumopja“ (Jasop, 1887. 6p. 47). 
