Vrlo ju je lako na prvi pogled rapoznati radi neobiéne 
duljine repa, koji je dulji od ostaloga tiela. 
Premda lisica moze narasti od 2 do 4 met. duljine, te 
može biti do 300 kil. težka, ipak je ona čovjeku sasvim ne- 
opasna. Hrani se srdjelami, haringami, niti je istina da na- 
pada kitove i pliskavice. 
Čini se, da se koti ljeti. Meso je srednje ruke i dosta 
tvrdo, al nije otrovno kako je njetko pisao. Ribari Sredo- 
zemnoga. mora hoće, da je lisica zakleti neprijatelj jagluna 
(Xiphias gladius Linn.); na svaki je način štetna ribarstvu. 
18. Selache maxima Cuv. Psina gorostasna. 
Syn. Squalus maximus Linn., S. peregrinus Blainv., S. elephas 
Leseueur, S. rhinoceros Mitchill, S. rostratus Macri, itd. 
Squalo massimo (Tal.). 
Le Pèlerin (Fran.). 
Riesen-Hai (Njem.). 
Fig. Day tab. 158, sl. 1. 
Hab. Glavno je prebivalište ove psine Sjeverno more, al dolazi 
i niže u Atlantskom Oceanu, riedko kada zabludi u Sredo- 
zemno a još redje u Jadransko more; u najnovije vrieme 
opažena bi i uz obale južne Australije. 
Ova gorostasna psina, jamačno najveća riba na svietu, 
ima 6—8—12 čak do 13 met. duljine, a može biti težka do 
4000 kila. Čeljust silne ove psine nosi 2000 do 4000 zuba, 
no uzprkos tomu nije pogibelja čovjeku, nego samo onda 
kad ju on napada, inače je bezazlena, jer se hrani sitnom 
ribom i drugimi malenimi životinjami, kojih ima veliko množtvo 
te su pelagične životinje, kao što je i psina. Meso se ne jede 
ali se iz jetra može vaditi 6 do 8 barila ulja. 
Psina gorostasna prodje njeku vrst preobrazbe, za to se 
mladi bitno razlikuju od odraslih, i tako je do toga došlo te 
se je držalo da ima više rodova i više vrsti gorostasnih 
psina. Koliko je poznato, odrasle psine ove vrsti niesu još 
nikada ulazile u Sredozemno more, jer su svi primjerci, ulov- 
ljeni u Sredozemnom moru god. 1795, 1813, 1819, 1874, 
1877 i 1880, same mlade životinje. U Jadranskom moru ulov: 
