253 
I evo u tom je nedvojbeni savez izmedju polarnoga svietla 
i magnetske igle. Znamenito je na ime, da se sve zrake, koje 
stvaraju krunu polarnoga svietla, stiču na onom mjestu neba, 
kamo pokazuje južni kraj inklinatorne igle. Osim toga i one krasne 
zrake, o ljepoti kojih smo malo prije čuli, padaju skupa sa 
smjerom inklinatorne isle. Da bude jos jasnije, to znači: kad bi 
metnuli na ono mjesto, gdje je zraka, slobodno krećuću se mag- 
netsku iglu, to bi ona točno zauzela smjer te zrake. 
U tom dakle postoji djelovanje polarnoga svietla na mag- 
netsku iglu. Ovo djelovanje veoma je znamenito, jer za cielo 
nije slučajno, nego ima svoj zametak u činjenicama, koje nam 
još danas nisu poznate. 
Vriedno bi bilo, da se sada upitamo, imamo li polarno 
svietlo smatrati kosmičkim pojavom ili pak pojavom naše atmo- 
sfere; dakle stvara li se polarno svietlo u atmosferi naše zemlje 
ili pak dalje od nje u svemiru nebeskom? Stariji prirodoslovci 
bili su toga nazora, da nam postanak polarnomu svietlu valja 
tražiti nad našom atmosferom, misleći, da je polarno svietlo kos- 
mički pojav. Ali taj je nazor za stalno kriv. Jer kad bi se polarno 
svietlo izvan naše atmosfere nalazilo, tad se ne bi gibalo zajedno 
sa zemljom; polarno bi svictlo u tom slučaju svakako imalo 
neko prividno dnevno gibanje poput zviezda stajačica. Ali tako 
nije, naprotiv se polarno svietlo u svih svojih činjenicah pokazuje 
kao pojav zemaljski. Pače neki Englez pripovieda, da je putujući 
po sjevernim predjelima vidio polarno svietlo, gdje se miče po 
zemlji; ono da se je čak doticalo njega i njegovih drugova. Premda 
tu viest ne možemo držati sigurnom, jer će po svoj prilici po- 
tjecati od refleksije polarnoga svietla na oblake ili na velike sniežne 
poljane: to ipak možemo zbog razloga prije spomenutih posve 
sigurnim držati, da polarno svietlo postaje u našoj atmosferi i 
da je pojav zemaljski. 
Ali kad bi se sada upitali, u kojoj se visini od prilike stvara 
polarno svietlo, to bi gotovo bilo najjednostavnije, da velimo: u 
svakoj visini, gdje samo ima atmosfere. Jer su različiti motritelji | 
došli do tako raznih resultata, da si iz njih nikakova zaključka 
u pogledu visine polarnoga svietla stvoriti ne možemo. Tako da 
samo spomenemo neke od ovih resultata: Hansteen je našao 
za polarno svietlo od 7. siečnja 1881. visinu od 26 geografskih 
milja ; Mairan drži, da se polarno svietlo stvara po prilici u 
