260 
a taj mu je stroj i posve pošao za rukom. De la Rive-ov pokus 
daje nam osobito onda vjernu sliku samoga pojava, kad se zrake 
luka polarnoga pružaju u više dielove naše atmosfere. Nadalje 
ćemo spomenuti, da je prof. Sekuliću u Rakovcu g. 1871. još 
bolje pošlo za rukom, da prikaže umjetnim načinom polarno 
svietlo, nego li samomu De la Rive-u, i to na posve na drugi 
način, nego li je to učinio De la Rive. Taj aparat po riečima 
samoga izumitelja ,predstavlja upravo sliku polarne zore i to u 
svih njezinih fazah tako slično, da je jedva moguće dvie stvari 
sličnije stvoriti“. Najmarkantnije pak je u najnovije doba tu teoriju 
potvrdio Lemstròm sa svojim aparatom. On je njim pokazao, 
da u običnom zraku na svaki način mogu nastati munjevne struje, 
a da ih zato ni ne prate pojavi svietla. Ovi pak odmah na- 
stupe, čim munjevne struje dodju u bolji vodič, n. p. u razrie- 
djeni zrak. 
Ne ćemo ovdje opisivati niti jedan od ovih aparata radi 
malena prostora ove razpravice i radi toga, jer su dovoljno pri- 
stupni svakomu, koji bi se s njima htio pobliže upoznati; nego 
ćemo sada preći na to, da pokažemo, kako je finski fizičar 
Lemstròm u najnovije vrieme umjetno načinio polarno svietlo. 
U sjevernoj Finskoj odabrao je on dva brda, koja su bila visoka 
1100 met. nad morem. Na njihovom hrbtu stere se prostrana 
ravnica. Na njoj dao je u zemlju utaknuti nekoliko stotina 
kovnih šiljaka, koji su jedan od drugoga bili udaljeni polovicu 
metra, a bili su jedan s drugim u savezu mrežom spletenom 
od bakrenih žica. Ta mreža bijaše u visini od dva metra 
nad površjem zemlje. Sam se pokus pravio dakako noći radi 
toga, da se pojavi svietla bolje vide. Čim su šiljevi u medjusobnom 
savezu bili, tad se odmah pokazalo stvaranje munjine na elektro- 
skopima, koji su bili s njima u svezi. Iz šiljeva počelo je izlaziti 
žućkasto-bielo svietlo nalik na svietlo sv. Ilije. Kad je Lemstròm 
okrenuo puć spektroskopa na to svietlo, za čudo dobio je sve 
crte, kojimi je karakterisano polarno svietlo. Ova posljednja 
točka njegova pokusa nepobitni je dokaz saveza polarnoga svietla 
s munjinom i to upravo u onom odnošaju, u kojem to iztiče De 
la Rive-ova teorija. 
Iz svega ovoga vidimo, da su se i pokusi, učinjeni, da predstave 
umjetnim načinom postanak polarnoga svietla, veoma se povoljni 
