262 
se, da je polarno svietlo u priličnom savezu sa suncem i sa pro- 
mjenama, koje se na njem sbivaju. 
Čini se pače, da je polarno svietlo u nekom odnošaju sa 
meteorologijskimi pojavi. To proizlazi jasno iz viesti, koje su nam 
podane o austro-ugarskoj sjevernoj ekspediciji. Tamo se na ime 
spominje, da iza krasnih polarnih svietla ne riedko dolazi ružno 
vrieme; dočim je polarno svietlo, koje se samo nešto uzdiglo nad 
horizont, ne imavši prave živahnosti svojih svietlih zraka, obično 
predteča mirnemu vremenu. Tako stanovnici Skandinavije vele, 
ako se polarno svietlo često pojavljuje prije zime, da sliedi oštra 
Zima; ako li se pak češće zimi pokazuje, da sliedi suho ljeto. 
Henderson veli, da stanovnici Islandije smatraju živahno polarno 
svietlo za navjestitelja silna vjetra. Iz ovih, pa i iz nekih novijih 
opažanja sigurno je, da su vjetrovi u nekom savezu sa polarnim 
sd svietlom. Ali u kom odnošaju stoji polarno svietlo sa metereolo- 
4 gijskimi odnošaji, toga opet takodjer još za sada ne znamo. 
i Promatramo li pak polarno svietlo s optičkoga gledišta, to 
de valja, da još nešto spomenemo o polarisaciji toga svietla i spek- 
E. tralnih njegovih iztrazivanjih. 
Polarisacija njegova na ime podat će nam svakako nešto sigur- 
nije o naravi njegovoj. Poznato je na ime, da se obično svietlo 
dade lamanjem ili refleksijom pretvoriti u polarisovano. Pokaže li 
se dakle polarno svietlo kao polarisovano, tad moramo zaključiti, 
da je to pojav, koji nastaje lamanjem ili refleksijom svietla. 
o Ali koliko su mnogo u tom pogledu razni iztraživaoci učinili, 
| to se ipak nije pokazalo, da bi polarno svietlo bilo polarisovano. 
«Tim je nedvojbeno dokazano, da polarno svietlo vlastitim svietlom 
| svietli, t. j. da nije niti reflektirano niti nastalo lamanjem. Tako 
nam je podala nauka o polarisaciji svietla opet neko malo raz- 
jašnjenje o samom pojavu. 
Sad ćemo se još osvrnuti na resultate, koji su polučeni 
= spektralnom analisom Ova na ime nam je kadra pokazati, je li 
| svietleéa materija kruto ili plinovito tielo, a kadkad pače može 
nam i podati kemički sastav njezin. Ponajviše se je timi iztra- 
živanji bavio Angstròm. On misli, da polarno svietlo ima dva 
spektruma. Jedan od ovih spektruma karakterisan je jednom 
* > jedinom žutom crtom, koja se nalazi izmedju Fraunhoferove erte 
| Di Ei koju takodjer obično zovu crtom polarnoga svietla. Ali 
| dosele nije pošlo za rukom naći ovoj crti suglasnu, koja bi pri- 
WET 
Si PI «cr. A 
Ve 
