278 
plojkina dna dieli u tri podreda, i to: u varietete s otvorenim, 
zatvorenim i nepravilnim dnom. Ta se oznaka ne može nipošto 
smatrati klasifikatornom karakteristikom. Po svom tačnom iztra- 
živanju mogu konstatovati, da nije oblik plojkinog dna konstan- 
tan, već da može kod istoga varieteta jako varirati. Može se 
s velikom sigurnošću uzeti, da su mladji listovi u većine varie- 
teta otvoreni; čim su stariji listovi, tim se više zatvaraju ili po- 
staju nepravilni tako, da je kod većine varieteta na istoj biljci 
naći lišća sa otvorenim, zatvorenim i nepravilnim plojkinim dnom. 
Iz svih se ovih opazaka može vidjeti, da sistem klasifiko- 
vanja, što ga je internacionalna ampelografska komisija postavila, 
ima velikih mana te da ne služi svojoj svrsi. 
Ja sam tekom ovoga ljeta i jeseni nastojao, da prouča- 
vam znakove domaćih lozinih varietela i onih tudjih, koji su se 
kod nas podpuno aklimatizirali i toga radi više razprostranili. 
Najviše mi je valjalo kod toga raditi, da varietete jednu s dru- 
gom uporedjujem, kako bih na taj način došao do znakova, koji 
su njekoj grupi zajednički i trajni te se dadu njekom oštrinom 
precizirati za to, da njimi uzmognem grupe dovoljnom tačnošću 
razlikovati jednu od druge. 
U Hrvatskoj se i Slavoniji kultivira u istinu preko 300 lo- 
zinih varieteta, te je razumljivo, da ja tekom jednoga ljeta nijesam 
mogao proučavati sve kod nas gojene varietete, budući da tač- 
nije proučavanje samo jednoga varieteta pod različitimi okol- 
nostima tla i klime treba više dana. Ipak mislim, da sam za to 
kratko vrieme u tom pogledu tako daleko došao, da se usudju- 
jem postaviti novi, umjetni sistem za klasifikovanje lozinih va- 
rieteta. 
Po mom se mnienju može boja bobulja kao znak od velike 
stalnosti za klasifikovanje smatrati. Bobulje su ili nebojadisane 
ili bojadisane. U prvom su slučaju svjetlo - zelene, zeleno -žute, 
žutkaste, bjelkaste, žute i t. d.; u drugom slučaju ili sasma ili 
dielomice crvene (kraljevina) ili pak modre, počevši od svietle 
modrine do tamne. U običnom se govoru govori i o sivom groždju 
n. pr. kod sive klavanjke. Lozinih varieteta sa sivimi bobuljami 
nema, nego se dogodi, da kod njekih varieteta lupine dobiju uza 
zelenu boju još što više što manje crvenu; ove se obje boje, ako 
su lupine prevučene još debelim slojem voska, popunjavaju u 
