309 
kultura na istom hranilu, ma i bilo, da su im kolonije na ploči 
vrlo slične, a oni sami vanjštinom svojom golovo jednaki tako, 
da nam ni mikroskop ni ploča ne mogu dati jamstva, da imamo 
pred sobom u istinu dvije vrste. Odatle je jasno, kako su pome- 
nute čiste kulture znamenite za tačnu kvalitativnu bakterijoložku 
analizu. 
Samo se sobom razumije, da će nam pomenute čiste kul- 
ture doći u dobar čas, kad nam valja proučavati morfolozke 
osebine mikroorganizama; a radi li se o tom, da saznamo, je li, 
nije li ovaj ili onaj mikroorganizam patogene naravi, opet ćemo 
se imati latiti čistih kultura, da njima izvodimo pokuse. Uvažimo 
li napokon, da se mnogi mikrobi samosvojno giblju i da je gibanje 
ili mirovanje vrlo karakteristično specifično obilježje, pak da se 
ono samo na živom materijalu može motriti, onda vidimo i u tom 
pogledu jasno, koliko su znamenite čiste kulture. Dovoljno je, da 
si od njih pripravimo zgodan mikroskopski preparat, koji će nas 
na prvi pogled podučiti, ima li ili nema koji mikrob samosvojna 
gibanja i, ako ga ima, kakovo je. Mi smo sve to u preparatima 
s visećom kapljicom motrili na konkavno izbrušenim objektnim no- 
siocima, gdje smo do mile volje mogli motriti i drugih zanimivih 
osebina ; tako dieljenje stanica, klicanje spora itd. 
Na posljedku smo si materijal za pripremu trajnih mikro- 
skopskih preparata takodjer vadili iz čistih kultura, prenoseći ma- 
lene množine sterilizovanom platinenom iglom na stakalca-pokri- 
vala i omaštujući ih prema potrebi sad jednim sad drugim ma- 
stilom, te uklapajući preparat u balzam. 
Spomenusmo do sada samo 10% buljon-pepton-želatinu kao 
zgodno hranivo tlo za mikroorzanizme. Nu osim ove mogu se i 
neka druga hranila upotriebiti za pripravu čistih kultura na ploči. 
Ta su opet dielom kruta i prozirna, dielom neprozirna, a ima i 
hranivih otopina različita sastava,! tako Pasteur-ova, Gohn- 
ova, Nägeli-eva itd., koje po bakterijoložku analizu vode 
nijesu znamenite. Ali od krutih hranila valja nam ovdje spome- 
nuti njeka, jer su uza želatinu svakako potrebna, pak smo ih i 
mi rabili pri našimi pokusima. 
Prvo je takovo hranilo poznato pod imenom agar-agar. Sastav 
mu je i priprava gotovo ista, kao kod hranive želatine, samo što 
! Vidi: Haeppeovu gore citovanu knjigu i Flügge, Die Mikroorga- 
nismen, p. 648. 
