iskreno kazati, da so u kraljeviću od prvoga početka budila ta 

 Ijiihav. Jiilo je u njega uviok smisla za prirodu, spoznao sam u 

 njem veoma okretna motritelja, kritičkoga iztraživaoea; — da- 

 kako, da sam tada svemu tomu pripomagao." ^ Kao što pjesnik, 

 tako mora i pravi prirodnjak da je rodjen za to. U kratko, kra- 

 ljević je Rudolf za rana postao ornitolog od zanata, strielac bio 

 je pak , da mu nije bilo na daleko premca. Tako liepo pripra- 

 van započeo je svoju ornitoložku karijeru. 



Od konca travnja do blizu polovine svibnja godine 1878. 

 poduzeo je kraljević prvu pravu ornitoložku ekspediciju, praćen 

 od Homeyr-a, Brehm-a, preparatora Hodeka, a da ne spominjemo 

 ostalu sjajnu pratnju. Vozio se je na parobrodu „Rudolf'' od 

 Budimpešte do Fruške gore. Nakon povratka kraljević je sam 

 potanko opisao lovne doživljaje i uspjeh lova, i štampao o tom 

 djelo s nadpisom: „Petnaest dana na Dunavu". Ta se 

 knjiga dakako tada nije prodavala u knjižarama, nego se je učeni 

 sviet morao zadovoljiti izvadcima, što ih je August pl. Pelzeln, or- 

 nitolog dvorskoga muzeja, smio priobćiti u bečkom ornitoložkom 

 časopisu. Evo, kako se je o tom djelu izjavio Pelzeln: „Duboko 

 shvaćanje prirode, toplo osjećanje njezinih ljepota i plemenit, 

 uznosit jezik sdružiše se u savršen opis."'* Mi smo tek god. 1881. 

 mogli čitati krasno to djelce u talijanskom prievodu, štampanom 

 u Slovenskoj Gorici, te smo žalili, što je prievod bio veoma loš^. 

 Tim smo radje pročitali radnju po drugi put u izvorniku god. 

 1887., kad je bečki dvorski nakladnik Künast smio štampati de- 

 belu knjigu , gdje su skupljene sve kraljevićeve radnje u izvor- 



^ Bečke su novine, a po njih i neke naše od IG. veljače o. g. preštani- 

 pale listove, šio ih je kraljević Rudolf pisao svomu učitelju prirodopisa, dr. 

 Josipu Krist-u, u kojih sam kraljević ponovno iztiče , da ga je spomenuli pio- 

 fesor nadahnuo Ijuhavlju za prirodne nauke. Može hiti, da će se komu priči- 

 nili, da su spomenuli listovi u opreci sa mojim razgovorom s pokojnim Hoch- 

 slelleroin. Tko me pozna, zna, da onaj razgovor nije izmišljen ; a mogu dodati, 

 da sam ga baš doslovce upamtio. Napokon je svakomu poznato, da je ondje, 

 gdje ne ima prirodjenoga dara i volje, uzalud svako poticanje ; ta, poznamo 

 učitelja prirodnih nauka, u kojih ne ima ni smisla, ni ljubavi za znanost, koja 

 im nije drugo nego prosti zanat. 



^ Mitlheilungen des Ornilhol. Vereines in Wien. III. Jahrg. 1879., str. 1. 



^ Quindici giorni sul Danubio. Traduzione dal Tedesco di Ernesto Jòry. 

 Gorizia 1881. 



