83 



Jedan jedini će nas pogled na tu tablicu uvjeriti , da je od 

 zapadnih elongacija, dakle za teleskopsko motrenje najbolja, ona 

 u ožujku, a od i.stočnih, to jest od onih, koje su za prosto oko 

 najspretnije, ona u mjesecu listopadu. 



IV. Venera. 



Za prosto oko Venera je nnjdivotniji pojav planetarnoga su- 

 stava. Za astronoma motritelja zanimiva je sa svojih faza te svo- 

 jih svietlih točaka i tamnih ljaga; za teoretika pak radi toga, što 

 nam svojimi prolazi pred sunčanim diskom pruža vrlo oštro oru- 

 dje da opredielimo sunčanu paralaksu. Sjaj Venerin tako je in- 

 tenzivan, da ju i u po dana možemo opaziti prostim okom. To 

 pak biva onda, kad postigne maksimum svoga sjaja. Svakomu je 

 poznato, da svaki predmet šalje tim više svjetla u naše oko, čim 

 mu je veća prividna površina. Kod Venere odvisi prividna povr- 

 šina od njene udaljenosti i od veličine faze. Kad se ova dva fak- 

 tora kombiniraju , da Venera imade maksimum svoje površine, 

 tada sjaje najvećim svjetlom. To će se u godini 1889. dva puta 

 dogoditi, naime 25. ožujka i 7. lipnja. Preporučamo svakomu, da 

 ju tih dana potraži na nebu. 25. ožujka biti će ona 36° na istoku 

 od sunca a 7. lipnja 39*^ na zapadu. U prvom slučaju treba ju 

 dakle tražiti poslije podneva, u drugom prije podneva. Venera 

 imati će godine 1889. ove perihelije i afelije: 



1. Perihelij. 5. ožujka 9'' udaljenost: 10720000 km. 



2. Afelij. 25. lipnja 19'' „ 10874000 „ 



3. Perihelij. 16.1istop. 3'^ „ 10726000 „ 



